1004 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
stycke ifrån oss en stark dimm-kolonn, som då vi närmade oss 
visade sig framkomma från en bottenlös afgrund, i hvilken en 
mäktig glacierelf nedstörtade. Den väldiga, brusande vatten- 
massan hade borrat sig ett vertikalt hål sannolikt ända intill 
den helt säkert öfver tusen fot djupt ned belägna häll, på hvil- 
ken glacieren hvilade. När man blickade ned från kanten för- 
lorade sig allt i ett mörker, blåsvart af skenet från de under- 
bart- rent azurblåa klippor, som omgäfvo randen. 
Den följande dagen (d. 23:dje) rastade vi vid lat. 68° 22' 
och 76 bågminuters longitud öster om tältplatsen, på en höjd af 
1900 fot, således genom en tillfälligtvis i en lägre belägen del 
af isfältet vald rastplats, på en mindre höjd öfver hafvet än 
föregående dag. Isens stigning härifrån inåt var dock fortfarande 
ganska märkbar. 
Var medförda proviant var dock nu så medtagen, att vi 
måste tänka pa äterfärden. Innan dess ville vi dock söka uppnå 
en öster ut i isfältet synlig ishöjd, från hvilken vi hoppades 
erhalla en vidsträckt utsigt och för att kunna komma dit så 
fort som möjligt, qvarlemnade vi vår obetydliga återstående pro- 
viant och våra sofsäckar vid stället, der vi legat öfver natten, 
togo noga märke pa de oss omgifvande isklipporna och gingo sa 
obelastade i forcerad marsch vidare. 
Höjden var betydligare och längre aflägsen än vi trodde. 
Vandringen dit blef rikt belönad genom en utomordentligt vid- 
sträckt utsigt, hvilken visade, att inlandsisen fortfarande höjde 
sig inåt utan afbrott af några bergpartier, sa att horisonten mot 
öster, norr och söder endast begränsades af en isrand nästan 
lika jemn som hafvets. En vandring vidare kunde, ifall man ej 
var i tillfälle att för den använda veckor, hvilket brist på tid 
och proviant gjorde till en omöjlighet för oss, tydligen ej med- 
föra nagra andra upplysningar rörande isens beskaffenhet än de 
vi redan erhållit, och äfven om ej brist på proviant hade tvungit 
oss dertill, hade vi knappast ansett det mödan värdt att ytter- 
ligare framtränga några dagsmarscher vidare. — Vår vändpunkt 
var belägen på en höjd af 2200 fot öfver hafvet och ungefär 
