NORDENSKIÖLD, REDOGÖRELSE FÖR EN EXPED. TILL GRÖNLAND. 1013 
få göra bekantskap med den verkliga, oblandade och af civilisa- 
tionen föga berörda grönländaren, dels i botaniskt hänseende. 
Vi hoppades nemligen här, långt ifrån hafvets fuktiga dimmor, 
finna en vegetation vida yppigare än vid den yttre kusten. Ett 
helt litet träd berättades till och med hafva blifvit härifrån om- 
planteradt till pastorns trädgård i Egedesminde. Denna för- 
modan fann dock botanisten icke besannad, åtminstone ej i den 
grad han väntat. Visserligen var floran här rikare, videbusken 
större än vid Egedesminde, men dock ej så rik eller så stor 
som i Diskos långt högre mot norr belägna, bördiga och af under- 
jordiska varma vattenadror genomkorsade basaltregion. Men 
Disko utgör ju ock, såsom sagan bland grönländarne förtäljer, 
en hit till den höga norden langt från södern flyttad ö. Der- 
emot tyckes insektfaunan här vara något rikare än vid kusten; 
atminstone gjorde vi den största insektskörden under sommaren 
på en liten holme i Tessiursarsoak den 17 Juli, och vår eljest 
i alla hänseenden utomordentligt angenäma vistelse vid inlands- 
isens fot, förbittrades i en grad, hvarom den, som ej pröfvat 
det, föga kan göra sig en föreställning, af otaliga myggsvämar. 
Den grönländska myggan liknar vår, men dess bett är vida gif- 
tigare, ehuru i början ej synnerligen smärtsamt. Första gången 
är man derför vanligen mindre försigtig och utsätter sig kanske 
för en 20 till 30 myggbett i ansigtet på en gang. Några timmar 
derefter är detta oigenkänneligt af de bulor och den svullnad 
betten åstadkommit och snart derpa börjar en värk, feber och 
oro isynnerhet om natten, som hindrar sömnen och nära nog 
kan göra en förtviflad. 
Inlandsisen har tydligen i forna dagar betäckt hela Auleitsivik- 
fjorden och de dälder, berg och kullar, af hvilka den omgifves. 
Isen har sålunda under senare årtusenden eller århundratusenden 
skridit betydligt tillbaka. Nu deremot skrider dess rand i dessa 
trakter åter framåt och det ingalunda långsamt. Under de se- 
nare åren försvårar sålunda kalf-is ofta umiakkens rodd i Tes- 
siursarsoak, hvilket förr icke lär hafva varit fallet, och en af 
våra roddare, HENRIK SISSARNIAK, påstod till och med, att han. 
