1054 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
mar träffas, ehuru mera sällan. De mesta bladaftrycken före- 
komma här på vestra stranden af Waigattet, likasom vid Atane- 
kerdluk, nästan uteslutande inbäddade i en hård, grå, efter vitt- 
ring i luften röd jernlersten (»Atanekerdluksten»), hvilken bildar 
antingen egna, en eller annan tum mägtiga lager af några fam- 
nars utbredning, eller linsformiga, i sanden eller leran inbäddade 
massor, snarlika stora marlekor, eller ock små bollar insprängda 
i kolossala, nära klotrunda, från sanden genom infiltration af 
något bindemedel afsöndrade sandstens-klot, ofta märkvärdigt 
regelmessigt formade och flere alnar i genomskärning. Atane- 
kerdlukstenen, likasom de närmast densamma belägna sand- 
och ler-lagren, innehåller alltid bladlemningar, den må då bilda 
egna små lager eller en 1 sanden isolerad boll af några tums 
genomskärning; hvaremot man förgäfves söker bladaftryck i de 
längre bort belägna sandlagren. Arbetsvärda kollager förekomma 
sannolikt icke i denna afdelning af miocenformation; åtmin- 
stone tillhöra lagren vid Atane, de egentliga kollagren vid Kome 
och vid Ipiit nära Kudliset senare afdelningen af kritformation, 
lagren vid Netluarsuk, Ifsorisok, högfjellskolen vid Skandsen 
och Assakak mellersta, ej undre afdelningen af Grönlands miocen- 
jormation. Att ej heller kollagren vid Hareöen torde höra hit, 
har jag förut anfört. 
Från de undre miocena lagren på Disko-ön insamlades af 
oss försteningar vid Flakkerhuk, bergen närmast Mudderbugten, 
Isungoak, Ujarasusuk, Iglosungoak. Ingen af dessa fyndorter 
kan dock i rikedom jemföras med Atanekerdluk. 
III B). Ifsorisoklagren. Med detta namn har jag betecknat 
de föga mägtiga försteningsförande lager, som förekomma in- 
bäddade i högfjells-basalten. Hithörande lager hafva träffats vid: 
Netluarsuk emellan Noursoak och Noursak. Något norr om 
Atane sänka sig högfjells-basaltlagren till hafsytan och på af- 
stand kan man bland de mycket regelmässigt lagrade, från 
en höjd af flera tusen fot öfver hafvet brant stupande basalt- 
bäddarne ej upptäcka några sand- eller lerskifferband. Ej heller 
veta grönländarne att på denna trakt omtala några andra kol- 
