NORDENSKIÖLD, REDOGÖRELSE FÖR EN EXPED. TILL GRÖNLAND. 1063 
holm, till ett rostbrunt pulfver, bestående dels af ett fint rostdam, 
dels af kantiga, på ytan rostade jernbitar från en ärts till ett 
hampfrös storlek. Ett alldeles oförändradt och derför på den 
friska brottytan metalliskt fragment af stenen 4. begynte på ena 
kanten att rosta, svälla ut och sönderfalla, under det den öfriga 
jernbiten var oförändrad. Rosten spred sig lik en svampvext 
öfver den öfriga jernbiten ej allenast på ytan utan äfven i det 
inre, som härvid svällde ut och sönderföll alldeles som ett fate- 
scerande salt. Härunder tilltog jernbiten i vigt. 
Jernbitens vigt vid inläggningen....... 29,935 gr. 
» Deneitern 129 dagars 30,143 
Visten af det oförändrade jernet ...... 24,529 
5,406 gr. hade således vittrat sönder till ett rostbrunt pulver 
och härunder tilltagit med 0,208 gr. eller 3,8 Z 1 vigt. 
I ett tillblast glasrör blir jernet alldeles oförändradt. 
I ett glasrör, som blifvit tillblast, men i hvilket en fin springa 
vid afsvalningen bildat sig, sönderfaller jernet fortfarande. 
I ett med qvicksilfver spärradt glasrör absorberar jernet 
inom några dagar en betydlig del af syrgasen, till följd hvaraf 
qvicksilfret stiger i röret. 
I sprit vittrar jernet ej. Det rostar, men tyckes ej sönder- 
falla i vatten. 
I luft, torkad öfver svafvelsyra, försiggar förvittringen endast 
långsamt. ; 
Fernissning skyddar ej fullständigt för förvittring, ej ens in- 
dränkning i varm kopalfernissa. Efter svag upphettning tyckes 
jernets benägenhet att vittra hafva upphört. I början trodde 
jag att sprickningen var ett resultat af massans hopkrympning 
och sammandragning, men detta är icke förhållandet, utan sprick- 
ningen beror tvärtom på en utvidgning. Med hvilken kraft denna 
försiggar kan synas deraf, att ett jernstycke, på hvilket hvarken 
mejsel eller såg bita, spränges och böjes vid stenens förvittring. 
I allmänhet uppkomma först åtskilliga mot stenens yta vertikala 
springor; dessa utbreda sig från en medelpunkt och stöta, på 
ett djup af några linier från stenens yta, emot en med ytan 
