82 A Balaton-melleki lakossag neprajza. 
Völgy : 1. Ärosi-, Balaton-, Bencze-, Berck-, 
Böre-, Borsoväny-, Buhin-, Burka-, Csehi-, Csip- 
kes-, Diös-, Dög-, Düllö-, Gulya-, Hamaräszö-, 
Harangozö-, Härsas-, Hideg-, Hollös-, Horog-, 
Hosszü-, Jöska-, Klastrom-, Käplän-, Kaptär-, 
Karika-, Kigyös-, Kolozsok-, Komlö-, Komlös-, 
Kuüt-, Magyaros-, Nagyjänosi-, Pälfi-, Pogäny-, 
Puszta-, Pinter-, Perzse-, Nyär-, Malom-, Rigö-, 
Robogö-, Siske-, Sötet-, Szabadi-, Szegedi-, 
Särkäny-, Tödi-, Vizes-, Veszverte-völgy ; ezeket 
l. az illetö föszok alatt; 2. —ı kertek Köves- 
den, —dülö Faluszemesen, —i hegy Öszödön, 
—ı föld Szärszön (Pesty : msc.). 
Vörös: 1. —hegy Vörösberenyben (Pesty: 
msc.), —mäl Bal.-Füreden, Aszöfön (Täb.-k. t.), 
— kätyü Aräcson, —part Paloznakon, —domb 
Kövägö-Örsön, —dombok Zänkän, —töcsa Kö- 
vägö-Örsön, —malom Lengyeltötiban (mert 
vörösre van festve; Taäb.-k. t.); 2. —földek 
alja Bal.-Füreden (Pzsty : msc.). 
Zala: — folyö, e neven mär 838-töl kezdve 
ismeretes s OrTvAy szerint a Szala nev Epp 
ügy jutott a keltäktöl a görögökhöz Es römaiak- 
hoz, mikep a Dräva, Szäva, Kulpa €s Räba 
nevek (Orrvar: I. 429.); — dülök, —erdei 
dülö es —berek (Täb.-k. t.), valamennyi Zala- 
väron. 
Zamärdi (Kis-) Endreden ; tö, halas 
mär 1211-ben (Ortvay: Il. 221.), Kis-Zamärdi 
közseg mär 1436 öta szerepel (CsAnkt: Il. 
657.). 
Zawor Keszthelyen. 
Zankhaz Kenesen (Prsry : msc.). 
Zila Kilitin. 
Zimäny Bal.-Magyarödon (Täb.-k. t.). 
Zöngö-oldal Aräcson, visszhangjärol. 
Zselle- vagy Zsölle-hät erdei legelö M.- 
Györökön (Pesty: Helyn. I. 442., Taäb.-k. t. 
hibasan Zselchät). 
Zseller: —földek (= Kishäzasok-, Tizen- 
nyoleznapos földek) Fokszabadin ; —legelö Za- 
märdiban. 
Zsibäs-itatö Vonyarcz-Vashegyen (zsiba — 
liba). 
Zsidö: —berek (= Büdösberek) Bal.-Szt- 
Györgyön; —temetö Si6öfokon, Aräcson; —erdö 
Vörsön, mert a Hirschler zsidö cz&eg vette meg 
fajat,; —ret Kilitin, mert a Gerbel nevü käp- 
talani zsidö ärendasnak volt ott a kuütja. 
Zsiga-ret Endreden. 
Zsigsmond-major (= Lengyeltöti puszta) 
Lengyeltötiban (Pzsry : msc., Tab.-k. t.). 
Zsin-tö sokszor kiszäradö t6 Kövägö-Örsön 
(Pesty : msc., Pusty: Helyn. I. 443.); ezzel 
azonositandö a Täb.-k. terk. (?) «Zsirkai dülö» 
nevezetc. 
IV. A helynevek csoportjai. 
A helynevek ezen anyaga immär teljesen täjekoztat arröl, hogy a balatoni 
ember a maga hatäräban mit, miröl es hogyan nevez el s ha most csopor- 
tositjuk a tärgyilag összetartözö neveket, belepillanthatunk az egesz helynev- 
tarnak szellemebe, mely tükre egyszersmind a nep gondolkozäsänak is. Az adott 
anyag alapjan ezt megväzolni e szakasz feladata. 
A földmüves nepnek termeszetszerüen szüksege van arra, hogy hatäränak 
minden egyes r&szet ismerje ; hogy egy adott helyre ne csak a gazda, hanem a 
csaläd többi tagjai es ha vannak, cseledei is eljuthassanak, azt meg kell neveznie. 
Igaz, hogy egy-egy gazda igy csak a sajät földjenek, no meg a töszomszedjaienak 
neveit ismeri, de elvegre mindegyiknek van szomszedja s azok birtokai együtt 
teszik a hatärt. Az örökles, üjabb birtokszerzes s különösen az a körülmeny, hogy 
ugyanazon gazdänak mäsutt van a szäntöja, mäsutt az erdeje, retje, szölleje stb., 
magäval hozza, hogy tulajdonkepen majd minden gazda ältalänosan is ismeri a 
hatärt azonkivül, hogy reszletesen ismeri mindazt, a mi az öve es a mi azt kör- 
nyezi. Minel vältozatosabb a terület domborzata, minel tagoltabb a birtok, annäl 
több nevre van szükseg, hogy egymäst megertsek s volt szükseg különösen akkor, 
mikor az egyes birtokreszek meg nem voltak terk&pezve, telekkönyvezve, hanem 
a falunak, mint köznek es a szomszedoknak tudäsa, lelkiismeretessege Öörködött a 
magänbirtok hatärainak &epsegben tartäsa felett. 
