98 A Balaton-melleki lakossag nepräjza. 
megerösitette, az idegen ajkü telepesek itt magyarsägot talältak, ahhoz kellett 
alkalmazkodniok, abba kellett beolvadniok, annyival is inkabb, mert nem jöttek 
egyszerre Es egy helyre nagyobb tömegekben, hanem kisebb csoportokban szörödtak 
szet az egesz területen. Lehet, hogy ez idegen ajkü beväandorlök összege nagyobb 
volt, mint az itt talält magyarsäage, megis ez a maroknyi magyarsäg biztositotta 
az egesz lakossag magyarsagät,; az adta tovabb az üj nemzedekeknek az örökbe 
kapott hagyomänyokat, szokäsokat €es mindazt, a mi e területen magyar volt sa mi 
e területet ma is magyarra teszi. 
II. A Balatonpart nepessege a XVIII. szazadban. 
Az elsö olyan munka, a mely a Balatonpart közsegeinek nepszämät egyen- 
kint közli, tudtommal 1828-ban jelent meg. 1721-töl kezdve 1828-ig, tehät 108 even 
at semmifele reszletes adat nem all rendelkezesünkre s ezen idököz egyetlen eve- 
röl sem tudjuk megällapitani a Balatonpart közsegeinek nepszämät. A különbözö 
csalädi, megyei, egyhäzi es orszägos leveltärakban ketsegtelenül vannak adatok, de 
ezek felkutatäsa nem az En feladatom s be kell eErnem azzal a nagyon is sovany 
anyaggal, melyet nem rendszeres kutatäs, hanem a veletlen juttatott hozzam. 
Csak ältaläanossagban mondhatunk annyit, hogy a mennyiben Magyarorszäg 
lakossaga 1720-tö6l 1787-ig 2 552,598-r6l 8.002,917-re emelkedett a Jözsef csäszar 
alatt vegrehajtott nepszämlälas szerint, minden valöszinüseg szerint hasonlö aräny- 
ban emelkedett a Balatonpart nepessege is es igy az az 1720-diki 6621 lelek 
helyett 1787-ben körülbelül taläan 20,757 lehetett, mely szamnak azonban — eppen 
a kiszamitäs mödjanäl fogja — semmifele nagyobb fontossägot tulajdonitani nem 
szabad. Arröl, pedig, hogy melyik közsegben mekkora volt a lakossäg ez idöben, 
ezen az alapon egyaltaläban nem szölhatunk. 
Az egyes anyakönyvek ätvizsgalasanäl akadtam nehäny nagyon is szörvanyos 
adatra, mely nemely közseg nepszamät megadja. Igaz, hogy az egesz nepszäamra 
ebböl sem következtethetünk, megis, mint töredekeket, jönak lätom öket itt közölni, 
nemcsak azert, hogy ezeket megmentsük, hanem egyreszt azert, mert talan mäsok- 
nak mäs forräsokböl mödjuk lesz e töredekeket kiegesziteni s mäsreszt azert, 
mert egyikük-mäsikuk erdekesen vilägit bele a mai nepesseg kialakulasänak 
törtenetebe. 
E tekintetben a legtökeletesebb kimutatäst Endreden a röm. katholikus plebä- 
nian talältam; ez az a kis füzet, a melyben Pater Osvarpus BAn benczes pap 
1763-ban häzröl-häzra menve összeirta a faluban &l6 összes lelkeket, felsorolväan 
a häzszamot, a csalädfö nevet, a hozzä tartozö feleseget, gyermekeket Es cselede- 
ket, valamennyit nev, kor, csalädi ällapot, valläs es bermältsäg szerint. Pater Bän 
ugyanezt megcesinälta Zamärdi közseggel es Szäntöd pusztäval is. Ezek- szerint 
Endreden 1763 ban 143 häzban 903 lelek lakott, kik közül 502 r. katholikus, 
62 reformätusböl ättert r. katholikus &s 339 ev. reformätus volt 
Zamärdiban (&s Szäntödon) ugyanazon Öösszeiräs szerint 1763-ban 46 häzban 
284 r. katholikus egyen lakott; e közsegben akkor mäs felekezet nem volt. 
Endreden 1786-ban a reformätus anyakönyvben taläalt Öösszeiräs szerint az 
ev. reformätus lelkek szama 466 volt s igy az 1763-diki 339 lelekszammal szemben 
jelentekeny szaporodäst mutat. De rettenetesen riasztö ez adat, ha hozzätesszük, 
