100 A Balaton-melleki lakossag neprajza. 
falvaik pusztuläsa utän mindenestöl Kenesere költöztek ät. Mäma pusztuläsäröl azt 
mondja a hagyomany, hogy mikor a lakossäg elfutott, harangjait a Balatonba 
sülyeszte, a vesz elmulta utän azok közül mär csak egyet tudtak kiemelni — a 
többi nagyon besüppedt az iszapba — Ss ez az egy van ma a kenesei templomban. 
1666-ban az idezett urbarialis jegyzek szerint volt Mämän 21 egesz telkes, 4 fel- 
telkes gazda Es 4 zseller, összesen 29 häztartas; Säandorban volt 10 egesz telkes 
gazda, Kenesen vott 27 egesz telkes Es 5 feltelkes, összesen 32 gazda, a negyed- 
telkesek €s zsellerek nincsenek feljegyezve. A härom faluban ez összesen 71 häz- 
tartäs, melyet az 50°/, ätlaggal helyesbitve 106'/, häztartäst vagyis mintegy 636 
lakost kapunk. Mintegy szaz ev mulva, 1768-ban, az ugyancsak a röm. katholikus 
plebäanian Örzött urbarium szerint volt Kenesen 61 sessiös gazda, 142 häzas zseller, 
50 häzatlan zseller, összesen 253 häztartäs, a mi egy häztartäst 6 lelekkel szämitva, 
1518 nöpszämot adna. Ämde egy a kenesei közseghäzän talält irat szerint 1768 apri- 
lisaban az agens ürhoz küldött levelben — magänak az agens ürnak tudakozödäsära — 
arröl tudösitjak öt a kenesei elöljarök, hogy a kenesei reformätus szent eklezsiäban 
azon 1768-iki esztendöben 1119 ref. lelkek talältatnak, ellenben az ott levö päpis- 
taknak szama nem megyen többre 115 lelkeknel s igy a lelekszam 1768-ban 1234 
volt. Ebböl pedig az következik, hogy a häztartäsnak 6 fövel valö szamitäsa a XVlll. 
szazad vegen a reformätus falvakban tülmagas, söt meg az 5 is sok, mert ez az 
adott esetben az 1234 tenyleges nepszam helyett 1265 nepszamot eredmenyez. A 
kenesei jegyzöi hivatalnak meg egy aktäja van, melyböl a lakossäg szämät megtud- 
hatjuk; czime: Tabella individualis repartitionis possessionis Kenese pro Ao. 1781. 
Ez 302 csalädot sorol fel nevleg s igy a lelekszam körülbelül 1510-re tehetö. 
Vegezetül Siöfokon a kath. plebänia leveltaräban — a regi anyakönyvbe 
bekötve — a következö iratot talältam: «Status et Conscriptio animarum in Sa. 
Parochia Fokiensi facta per me GEoRGIUs HorvATH L. P. Anno Domini 1757, die 
18. Jun.» Ez formälis nepösszeiräs, mely hazröl-häzra mutatja ki az abban lakökat, 
tekintet nelkül ugyan a felekezetre, de kor, nem, csalädi ällapot &€s foglalkozäs 
szerint. E kimutatäs szerint Siöfokon 1757-ben összesen 760 lakos volt. 
Ime ily keves, ily töredekes s a legkülönbözöbb evekre vonatkozö az az anyag, 
melyet kutatäasaim közben a veletlen elem adott, s megis nagybecsü, mert hiszen 
eddig e falvak regibb nepessegeröl ennyit sem tudtunk. Ha egyszer leveltäraink 
ide vonatkozö anyaga fel lesz dolgozva, akkor ezek a töredekek is szereny helyet 
kerhetnek maguknak a különbözö falvak különbözö korü nepszamainak jegyzekeben. 
Sokäig tünödtem azon, mikepen adhatnek legaläbb valamelyes fogalmat a 
XVIII. szazad vegenek balatonparti nepszamäröl. Rendelkezesemre csak a külön- 
bözö egyhäzi anyakönyvek ällottak, azokban pedig a nepszäm nincs bent, hanem 
csakis a keresztelesek, halälozasok €s esketesek szäama. Minthogy a keresztelesek 
vagyis születesek szäambelileg a legnagyobb anyagot adjak, arra gondoltam, hogy 
a szämitas alapjaul ezt az anyagot välasztom s a kerdest igy aällitom fel: Ha az 
1881—1890-ig terjedö tiz Ev alatt evenkint ätlag egy bizonyos szamü gyermek 
születik s az egy bizonyos szämü lakossägnak felel meg, akkor, felteve, hogy a 
születesi arany nem vältozott, a XVII. szäzad vegenek valamely eveben az adott 
szamü születeseknek mennyi lakössäg felel meg. Azt ugyan tisztän lättam, hogy 
ez a szämitäs abszolut pontossägra igenyt egyältaläban nem tarthat, mert hiszen 
a kiindulö pontot kepezö felteves volt bizonytalan Es meghatärozhatatlan, mert azt, 
hogy a mult szäzadban a születesi aräny olyan volt-e, mint most, vagy kisebb-e, 
