A Balaton-melleki lakossäg neprajza. 123 
Minthogy ennel teljesebb csalädjegyzeket sem egyhazi, sem polgari üton 
kapni nem lehet, alapul En is ezt hasznältam fel. Mindenekelött tehät a jegyzöi 
hivatalban elökertem az adöfökönyvet, meg pedig, hogy az egesz területröl szölö 
felvetel egy Es ugyanazon Evre vonatkozzek, az 1893. Eevröl, a melyikben t. i. a 
neprajzi felvetelt megkezdettem. A jegyzök ezt karäcsony £s üjev tajan allitottak 
össze es felvettek bel& mindazokat, a kik az 1893. ev folyamän bärmi cezimen adöt 
fizetni kötelesek. Ebböl a fökönyvböl aztan kiirtam a csalädok neveit. A adö- 
[ökönyvben a csalädnev vagy egyszer, vagy többször szerepel; utöbbi esetben ter- 
meszetesen ez ugyanazon csalädneven annyi csalädot jelent, a hänyszor elöfordul, 
mert egy csaläd, ha akärhänyfele adöt fizet is, az adöfökönyvben csak egyszer 
szerepelhet. Ha a közsegben ugyanazon neven több csaläadot talälok az adö- 
fökönyvben, a nevet csak egyszer irom le, de annyi vonäst irok mell&, a hanyszor 
elöfordul. A jegyzek összeällitäsät mindenütt a helyi viszonyok legalaposabb ismerö- 
jenek, a falu jegyzöjenek jelenleteben vegeztem, s igy mihelyest valami ketseg 
merült fel, arra legott a legilletekesebb helyröl kaptam meg a felvilägositäst. 
A jegyzeket összeällitvän, következett a csalädok eredetenek megällapitäsa. 
E czelböl bekertem a közseghäzära a jegyzöt, a biröt, az elöljarökat s ezenkivül 
minel több polgärt s lehetöleg oly napot välasztottam ki, a melyen ügyis igen 
sokan megfordulnak a közseghäzäan (adöfizetes napjan, vasar elötti napon stb.) 
s a csalädok eredetere nezve ezeket kerdeztem ki. A maga eredetet persze min- 
denki tudja, de tudja a szomszedjaiet, a vele szemben laköket, a rokonoket &s 
atyafıaket is, tudja hogy az egyik innen vagy onnan häzasodott be (eljött fiünak), 
a mäsik akkor költözött be innen vagy onnan, mikor p. o. az Ö felesegenek fıa 
született, hogy a harmadik ebböl vagy abböl a faluböl került ide, mert apja, nagy- 
apja, testverei maig is ott laknak s ott törzsökös csalädot kepeznek, stb. stb. A 
gyakorlat csakhamar megtanitja a gyüjtöt arra, hogy ezek az adatok meglehetösen 
pontosak visszamenöleg ket nemzedekre vagyis azokra, kik maguk, s azokra kiknek 
meg apäi telepedtek be. Ha valaki mär harmadik nemzedeket kepez itt s a nagy- 
apja mär itt született, a tudäs biztossäga megszünik, ritkän tudjäk, hogy nagyapjuk 
apja honnan vändorolt, települt be s azokra mär azt mondjäk: «ösi, tüke, gyöker, 
itt volt az mär a mult szäzadban is, tän, miöta a falu äll, mindig». Nyilvänvals 
tehät, hogy Eppen azon csalädok eredetet kell legjobban ellenörizni, a melycket 
a nep egyaltaläban ösinek mond, mert azoknäl a csalädoknäl, melyeknel a nep 
hatärozottan meg tudja mondani, hogy ebböl vagy abb6l a taluböl erednek, teve- 
des a legritkäbb esetben van. Ez utöbbiakra nezve az ellenörzest a legtöbb esetben 
a felvetel egyes lapjai maguk adjäk meg. Ha p. o. Kilitin talälok egy Mäszlai 
nevü csalädot, mely a nep bemondäsa szerint Köttseröl szärmazik s 7 faluval 
odäbb Lellen ismet talälok egy Mäszlai nevü csalädot, s azt a nep, mely nem 
is sejti, hogy Mäszlaiak Kilitin is vannak, Lellen is Köttseböl szärmazöknak vallja; 
vagy ha Köröshegyen a Haläsz es Rezi csalädot Zamärdiröl szärmaztatjäk s azokat 
ott tenyleg törzsökös csalädokkent talälom meg, az ilyen egyezesek, melyek pedig 
szazaval Es szäzäval fordulnak elö, a legszebben igazoljak a nep tudasänak helyes- 
seget, bevalläsänak pontossägät. De hiszen Eppen ez a nyiltsäg, öszinteseg es komoly- 
säg jellemzi a balatoni nepet, a mit tud, megmondja, ha nem tudja, azt is beismeri, 
nem sokat talälgat, hogy hätha igy, hätha \gy, s inkäbb semmit sem mond, hogy- 
sem ne az igazat mondja meg. 
A szärmazäs helyere vonatkozö adatokat azonban nem szabad szükebb £rte- 
