170 A Balaton-melleki lakossäg neprajza. 
olykor-olykor a faluba került, a korcsma volt a szälläsa s olyankor ott mäsnak 
nem volt maradäsa. A haläszat j6öl fizetett, az öreg ellätta vele a cseledeit s maga 
is tisztessegesen Elt belöle, no meg abböl, a mit az urasäg s kesöbb a fürdövende- 
gek ajandekozgattak neki. A halat a Balaton ingyen adta, a halert hüst kapott, a 
zöldseg megtermett a «lik» körüli vetemenyesben, attöl alig ötven lepesre kitünö 
forräas ontja a friss hideg vizet särnyekos liget pompäs tanyäat kinäla delebed elköltesere. 
Mikor utoljära jartam az öreg Simonnal, a partban ket barlangja volt, mind- 
egyiknek külön deszkaajtöja nyilt a gyepes tersegre (2. ä.). Az egyik szoba volt, 
falai simara särozva s feherre meszelve ; benne ägy, läda, szekek, «sparhelt», a 
falakon tükör, öra s nehäny vakablak a mindenfele viczik-vaczak szämära. A mäsik 
helyiseg konyha volt sütökemenezevel. Mindket helyiseg füstlyuka az ajtö felett 
nyilt s a kiszallö füst j6 magasan kormosra festette a sziklat. Hät biz ez a 
barlanglakäs nem valami biztonsägos, a part le-leszakad s az öreg Simonnak 
is ez mär az öÖtödik «lik»-a, tanyäja negyszer omlott be s mindig üjat kellett 
csinälnia. Härom regi lakäsanak magam is lättam helyet. Mikor 1901. nyaran ujböl 
felkerestem a partot, az öreg Simon mär nem elt; 1896-ban halt meg s utäna 
a leänya Es a veje meg öt Evig laktak a likban; akkor az urasäg megszänta 
öket, hatha megis egyszer a part maga alä temeti embereit s kis häzat Epittetett 
nekik. A barlang elötti terseg pedig beomlott, a törmelekhalmazt felverte a gaz. 
Ketsegtelen, hogy a «Simon lika» (ez a hely balatoni neve), nagy hiret az 
öreg Simon Evröl-evre emelkedö korän kivül fökent annak köszönhette, hogy rend- 
kivül kies videke közvetlenül a legföbb forgalmi utak menten feküdt s igy köny- 
nyen volt megközelithetö. Ethnographiai szempontb6l azonban ez az egy troglodyta 
lakäs igy egymagäban semmi esetre sem typus, legfeljebb £erdekes curiozum; 
de typussä teszi eppen az, hogy ilyen barlanglakäs a Balaton melleken több is 
volt es van ott, a hol az ilyenek äsäsara alkalmas pontusi homokos agyag fordul 
elö. A troglodyta lakasok legnevezetesebb feszke a Balaton melleken Kenesen volt 
s noha ezeknek hire nem kelt ügy szärnyra, mint a «Simon likä»-&, ethnographiai 
jelentösegük eppen szamuknal fogva sokkal nagyobb. 
A mint Kenese faluböl lesetälunk a Balatonpartra s azt az utat követjük, mely 
lent a parton a szöllök alatt a fürdötelephez vezet, legott szemünkbe tünik, hogy 
a partoldalban, mely itt legmagasabb pontjan a 175 m. tengerszin feletti magas- 
sägot Eri el s igy 71 m.-rel van a Balaton tükre felett, egesz sor barlang van. 
A part e reszet «Magos partok»-nak, vagy «Partfö»-nek, a barlangokat «Tatär- 
likak»nak mondjäk. Annak a meredek falnak, a melyben e likak vannak, a magas- 
saga felsö peremetöl az aljäban levö törmeleklejtöig mintegy 40 m., s ebben a 
barlangok különbözö szintajakban vannak elhelyezve. 
Van összesen kilencz barlang! s ezek öt különbözö sen helyezkednek 
el (l. a 3. äbrät). A legfelsö ezek közül a legnyugatibb, — kepünk baloldalan — 
mely a partfal peremetöl lefele mintegy 20 meternyire van. A mäsodik mär lejebb 
fekvö szintäjba tartozik kepünk baloldaläröl (nyugatröl) jobb (kelet) fel& haladva, 
a 2, 5.€s 7. szämü härom barlang. A harmadik szintäjban fekszik a 3 Es 6. szamü 
ket barlang. A negyedik, vagyis utolsöelötti szintäjban vannak a 4. es 9. szämü 
! Löczy LaJos ür egy 1891-ben k&szült fenyk&pen me&g 10 barlang läthatö; mikor En 1894-ben 
azokat ätkutattam, mär csak kilencz volt, a tizediknt egy üjabb omläs teljesen eltemette; 1874-töl 
1901-ig a barlangok szäma nem vältozott, mint azt az 1901-ben felvett fenykep (I. 3.ä. a 171.1.) bizonyitja. 
