180 A Balaton-melleki lakossäg neprajza. 
eredetileg szorosan Összekapcsolt kapu Es kis ajtö egymästöl elvälasztassanak. Az 
egyik az, hogy az utezäk szabälyozäsäval a häzakat immär nem be a telekre, hanem 
esücsfalukkal ki az utezära Epitik; a mäsik az, hogy a tornäczot mind több &s több 
häznäl alkalmazzak; e ket körülmenyböl termeszetszerülcg következik az a kivän- 
sag, hogy az utczäröl egyenesen a häz tornäczära lehessen jutni, a mit ügy ernek 
el, ha a kis ajtöt äthelyezik közvetlenül a haz melle, a tornäcz torkolatäba. Ilyen 
esetekben aztän nem neznek többe a kapu anyagäara, hanem a kis ajtöt csaknem 
kizarölag függelyes deszkäkböl aällitjak össze. 
A Balaton-melleki falvakban a telek eredetileg ket, egymässal semmikepen 
össze nem függö reszböl, a Zelek-böl es a kıiskert-böl ällott. Hogy ezt megerthessük, 
elöre kell bocsätanunk, hogy a balatoni polgär a maga häzät rendesen telkenek 
egyik, az utezära tekintö sarkäaba Epitette, a telek szelere, annak hosszäban. Ennek 
a laköhäznak azonban volt egy tartozeka, a kiskert, mely a häz csücsfala elött 
terült el s tulajdonkepen az utcza területeböl hasittatott ki. Ez a kiskert virä- 
gokkal volt tele, melyeket a gazdasszony vagy a länyok gondoztak, a häz csücs- 
falanak a töveben pedig välyogpadka vagy fapad volt, melyre este a csaläd kitele- 
pült, hogy a hüs levegöt elvezze s elbeszelgessen. Ez a kiskert, mely Somogy &s 
Zala belsejeben maig is jellegzetesen van meg a häzak elött, a Balaton melleken 
csaknem teljesen eltünt; minden faluban talälunk egyet-kettöt, de csak Eppen hir- 
mondönak; de hogy ez a kiskert a Balaton mellett is ältalänos volt, bizonyitja a 
lakossäg idösebb resze, a mely azt iss meg tudja mondani, hogy a kiskert miert 
maradt el, vagy hovä lett. A Ballaton-melleki falvak tülnyomö reszeben az utczäkat 
mär szabälyoztäk; ma mär, ha üj häzat Epitenek, figyelembe kell venni a többi 
häzakat is; mär pedig az mindennemü utezaszabälyozässal homlokegyenest ellen- 
kezik, hogy a gazda az utcza egy reszet elkeritse kiskertnek. A szabälyozas azonban 
nehezen ment, a gazda a szokäsjogra hivatkozott, kiskertjetöl nem akart megvälni. 
A megoldäs most mär ketfele volt; ha egy utezasoron sok volt a kiskert s a hatösag 
a szokäsjoggal szemben jöindulatot tanusitani tanäcsosnak tartotta, az egyes telkek 
hatärät kitolta a kiskert külsö’ vonaläig, miältal egyenes vonalat kapott, a haz azon- 
ban bekerült a telekre; ha azonban egy soron csak nehäny ilyen kiskert volt, ott 
a szokäsjog nem hasznält, a kiskertet elpusztitottäk, területet az utczahoz csatoltäk 
s a häz csücsfala ezzel közvetlenül az utcza vonaläba jutott. Ott, a hol a szabälyo- 
zässal a telek bövült, a kiskert megmaradt, csakhogy abba több& nem az utezäröl, 
hanem a telekröl järtak be, a kerites is emelkedett, regi nyilvanos jelleget pedig 
teljesen elvesztette. 
A szabälyozäs ma mär sok Balaton-melleki faluban annyira haladt, hogy a 
gyalogjäröt az utezätöl drok väalasztja el; igy persze a ki az utcza felöl akar a telekre 
jutni, annak az ärok fölötti Ardon kell ätmenni; ha e hid csak gyalogjaröknak van 
szänva, büri, ha a szekeret is megbirja, dodogo (l. a 21. kepünkön) a neve. 
A telek berendezese a Balaton-melleki falvakban meglehetösen egyseges 
typusü s a törzs-typustöl a gazda csak ott ter el, a hol erre a hely szüke vagy 
eppen a terszini viszonyok kenyszeritik. A /akohadz helyet mär kijelöltük a telek 
egyik, az utezära nezö sarkäban, a telek szelen, annak hosszäban. A laköhäzzal egy 
sorban äll a gazdasagi kamra, ıstallo es pajta epülete,; ezt rendesen közvetlenül 
a laköhäz melle Epitik, söt sokszor azzal egy fedel alatt levönek lätszik, de azert 
annyira különällö Eepület, hogy külön csücs- Es tüzfalat hüznak szämära s padlasä- 
nak is, melyet a Balaton melleken göre-nak (Es nem Aej-nak) neveznek, egeszen 
