A Balaton-melleki lakossäg nepräajza. 
213 
grädicsnak is), a min a padläsra a hejjba jarnak fel. Ott a hol a konyha keöt 
reszre, konyhära &s pitarra oszlik, az elvalasztö felkörös ivezetnek mindket oldalära 
tdlast erösitenek , a külsö oldalra kerülnek a legszebb, legrözsäsabb tälak &s 
tänyerok, a geyöngyös nyakü fodros szelü icezes üvegek. A tänyerok közt sokszor 
taläalunk egy-egy czintänyert, a gazda nevenek belevesett kezdöbetüivel; kedves 
emlek ez; mert a gazda ebböl ette esküvöje alkalmäval a lakodalmat. 
A harmadik helyisegnek, a kamranak föbütora a kombar vagy szuszck volt, 
hatalmas, sövenyböl font, kivül-belül besärozott gabonatartö volt ez, amibe 20 kila 
(1 kila 2 pozsonyi merö), vagyis 80 mercze gabona is belefert. Ma mär a gabona - 
nem kerül a kamräba, läbon eladnäk, ha lehetne; a hombär is csak kisebbszerü 
falada, belül rekesztekkel, egyik feleEben csak a teli szüksegletre valö gabonäval, 
mäsik feleben egy ducser-ban, a mi szalmaböl font körtealakü kosär, tojas s 
egyeb apıösäag van. A liszt a lisztes hordöban vagy csak egy 10—15 literes szütyö- 
ben (zsäk) van. A kaposztas tung vagy tunk (hordö) 120— 150 literes. A zsir a vendölben 
all. Ezeken kivül ott lätjuk a duborkashordot, a kosarvekdt, a miben az apröjöszag 
kukoriezäjät meg a derczet, vagyis korpas lisztet tartjak, a Ausladat, a melybe nyä- 
ron a disznöhusfeleket zarjak, a sätöteknyöt, amiben dagasztanak, a dagasztoszcket, 
amin a sütöteknyö fekszik, a vesszöböl font boritot a kotlös tyükoknak, a szapzlo- 
vagy palloszeket a bocskäval, a meszes sajtart. A falra van akasztva a sgekercze vagy 
topor, nehäny yegpatko teli hasznälatra, egy kiskulacs vagy csutora, egy lokmdny a 
csiszakö-vel, stb. Az egyik fögerendäröl lög le a kenyertarto rüd, a sarokban pedig 
egymasra van halmozva az alloszek, a tanulni jarö gyermeknek, vonoszek, ürgefogo 
csapla €s mindenfele vzczik-vaczak, ami akonyhäban vagy a szobaban ütban lett volna. 
A laköhaz leiräsanäl befejezeseül meg csak a vilagitö eszközökröl kell meg- 
emlekeznünk. A legregibb vilägitö szerszäm, a mire a Balaton melleken Balatonfö- 
Kajartöl le Vörsig mindenütt emlekeznek, de a miböl mär egyetlen peldäny sem 
maradt fel, fokla (fäklya) Zartora erösitett bangitafa-, härsfa- vagy gyertyänfa-ssıydcs 
vagy fokla, a bangitafät különösen szerettek, a veget elzuztäk ügy, hogy az kinyilott 
mint a nad, s ha igy meggyujtottak, alig volt füstje; a tartöröl mindössze annyit 
mondtak, hogy egyfaszeggel különbözö magassägba volt ällithatö (s igy valöszinü- 
leg azzal volt azonos, melyet a M. N. Müzeum a szomszedos (röcsej-böl öriz). 
Az öregek azonban, kik a foklatartöra meg emlekeztek, egybehangzöan jegyeztek 
meg, hogy foklaval mär az 6 korukban is csak a konyhäban vilägitottak; e czelra 
a szobäban a cserepmecsest hasznältäk, meiyben ruharongyböl sodort belen Aajat 
vagy zsirt egettek. A häjat Es zsirt vältotta fel a kendermagola), kesöbb a Lanyer- 
belola) (hivjak szotyolanak is), mely utöbbi növeny a nep emlekezete szerint a 
Balaton melleken mintegy 60 eve honosult meg. Kesöbb birkafaggyubol maguk 
märtottak gyertyat, melyet aztän az ipari üton elöällitott gyeriya Es a peiri-(-= petro- 
leum)lämpa vältott fel. A tüz gerjesztesere meg a szäzad elejen is kivetel nelkül 
mindenütt aczelt, kovat €s taplot hasznältak; a taplö a faböl forrt ki, azt hasznälat 
elött megföztek s megszäritva puhära törtek; legjobban szerettek az Erett cserfa- 
taplot, melyet banyataplonak neveztek, de mondtäk egyszerlen pöfye vagy petyve- 
nek is, a kemencze vällän volt egy kis val/t s ebben tartottäk a tüzcsiholö szer- 
szamot. Ezt a szäzad dereka fel& olyan kenrudacskak vältottäk fel, melyeket, hogy 
meggyulladjanak, egy üvegbe kellett beledugni. Aztän jött a masina (kenes gyufa), 
majd vegül a gyuyto (sved), mely minden mäs tüzgerjesztö szerszämot Es anyagot 
hirtelen kiszoritott. 
