224 A Balaton-melleki lakossäg neprajza. 
sodott, «egy emelet» volt a sülya; nem is vittek be a templomba, hanem leraktäk 
kivül «a bastyän», vagyis a templomot körülvevö falon; ezt a kalapot azonban pörge 
szellel csak a fiatalok viseltek, az öregekenek a szele sima volt s ezt neveztek kerikos- 
nak. Volt a Balaton mell&ken meg egy kalapalak, de ez csak a somogyi es megfelelö 
zalai reszen jäarta,;, ez a cilinderhez hasonlitott, magas Es kemeny volt, tetöresze 
azonban felfel& kiszelesedett szeles karimäja is erösen felkunkorodott sa parasztok 
ältal keszitett rajzok utän itelve azonos volt a csökli-kalappal, melynek igazi for- 
mäjat ma mär csak «a csökli kalaphoz» czimzett szigetvari kocsma czegere Örizte 
meg. Telen a kalap helyett sapkät viseltek; ältalanos volt a berbecs, berbecz, vagy 
bagosüveg, (balatoniasan s2yeg, süjeg), kivül feketeszörös, belül feherszörös bäräny- 
börböl; szele nem volt, magassäga jö mäsfel arasztot tett ki, teteje is, oldala is 
merev volt, mert a ket börreteg közze vastag bört, kesöbb papirost tettek; jobb 
oldaläan a külsö felen fel volt hasitva s ott 3 bokor päntlika kötötte össze; a bel- 
sejeben pedig kis zsebe volt s abban tartottäk a penzt, a mit magukkal vittek. 
A Kis-Balaton körül, tovabba Szigliget videken volt ugyanilyen alakü &s szabäsü 
vıdrabörös sapka is, de a vidräval együtt az is megfogyott. Viseltek feher, ege- 
szen puha zemez sapkat is, hasitek, päntlika &es karima nelkül, de csak a keszthelyi 
öböl körül. Ketsegtelenül a nemetseggel került be vegül a kötött s teljesen a fej- 
hez simulö s a fület is eltakar6 Jhalosapka, melyet nappal is viseltek hideg telben 
üton kalap (&s nem sapka) alatt; s Ep azert, mert eEjjel is hasznältäk, a magyar 
ember ezt gyerekcsinalo sapka-nak csüfolta el. 
A regi ferfi ing is mäs volt, mint a mostani, a melyik mär bolti sifon. Maguk 
szötte vaszonböl keszült, kurta volt, csak a derekig ert, de mär a dereka kilätszott 
belöle, mert nem kötöttek be a gatya pärtäzatäba. A mell hasizekja közepen volt 
ugyan, de csak a csecsbimbök magassägäig ert s fent füzömadsaggal — gomb 
nelkül — kötöttek össze; nyakän nem volt galler, nem is kellett, mert a nyakkendö 
azt ügyis eltakarta; a vällba va//fö-t vagy vallfotot tettek, hogy bö legyen; az ujj 
a csuklöig Ert, sipayjas vagyis böszajü volt, melyet alul vagy beszegtek, vagy feher 
pamukkal kivarrtak. A szukuy), kızellö (kezelö), galler, gomb €s hosszuing mind 
üj dolog, mely a regit ügy kiszoritotta, hogy az ma mär csak a päsztornäl van 
meg, pedig akkor meg ünnepen sem viseltek mäsfelet s az ünnepnapi csak abban 
különbözött a hetköznapitöl, hogy tiszta volt. 
A nyakravalot ma mär csak telen viselik, regen telen-nyäron viseltek; a het- 
köznapi vastag fekete pamut szövetböl, az ünnepi ugyancsak fekete selyemböl volt; 
szele tenyernyi, de hossza ketröfös, ügy hogy 5—6-szor is megcsavartäk a nyak- 
körül s ket veget vagy simän lelögattäk, vagy bokorra, bokretära kötöttek az all alatt. 
Regen a gatya sem volt oly takarekos, mint most; egy regi gatyaba 7—8 
szel vagyis I—6 ref (a szel »szükebb» a refnel) väszon is kellett, söt a somogyi 
gatya 12 szeles is volt; a peremebe gatyamadsaghuzofaval vagy csonttal (utöbbi a 
libaböl került ki), belehüztäk a füsömadzagot (nagy ritkän szijüt), s a gatya böse- 
get arra rendesen räranczoltak (ranczosra Szedick, megszedtiek rdnczba). A ranczszedes 
majd csak ujjal, majd egy kis fäcska segelyevel törtent, azutän a ränczokat czer- 
näval levartäk, majd üvegsikaloval «rendesen lesikältäk», utäna a czernät kihüztäk 
s akkor a gatya redje j6 ideig ki nem bomlott. A gatya hossza vagyis szära ikräig, 
felszärig Ert s alul volt mesterkeje vagyis rojtja. Telen ket gatyat hüztak egymäs 
fele s igy pötoltäk a nadrägot, a mit az üri neptöl csak kesöbben vettek ät. A 
gatya viseletet a Balatomellek sväb eredetü lakossäga is ätvette, de csak a nyari 
