A Balaton-melleki lakossäg neprajza. 259 
mellekiek, balatoni eredetüek voltak, ezek a következök: Keknyelü (— Keknyelü 
feher, MoLnäR, 1. 66.),‘ mely a Balaton melleken is föleg Badacsony Uri szölöiben 
van elterjedve; ma erösen irtjäk, mert bär kitünö, de keves bort terem; egy hosszu- 
es egy rövidszdru vältozata van. — Güliczelabu vagy Terdes kolontär (— Kolon- 
tär feher, MoLNäR, I. 68.), mely csak jobbära a Balaton melleken van elterjedve s 
valöszinüleg Kolontar közsegböl szärmazott, terdes nevet onnan nyerte, mert a 
fürt nyele egy helyen a hajlasnäl felfel& hajtva simän eltörik mintha terde lenne. 
— Somszölö (= Badacsonyi somszölö, MoLNäR, Il. 173.), tisztan asztali es csemege- 
szölö. — Tüskes sz6lö (— Tüskespüpü zamatos, MoLNnär, 11. 176.), melynek bogyöja 
a bibeszär egy megmaradt szaraz reszetöl tüskes vegüi (neve innen ered), s a mely 
szinten asztali szölö. Kzek azok a faiok, melyeket tisztän a Balaton mellekeröl 
eredteknek tekinthetünk. 
A felsoroltak a Balatonnak ugyan specialis helyi, de nem az ältalanos elter- 
jedesü föfajtai. A fötermöfajok törzsökös magyar fajtäak voltak s ezeket sorolom 
fel a következökben: Ssigetd (—Feher furmint, Mornär, 1. 55.), Tokaj-Hegyaljät 
valija hazajanak, onnet szzgetz neven került a Balaton mellekere, somsz0lö neven 
Erdelybe s mindket helyen rendkivül meghonosodott; ez az erdelyi somszölö 
azonban nem tevesztendö össze a balatoni eredetü Es mär tärgyalt somszölövel. 
A szigeti-nek balaton-melleki vältozatai: a fekete-, feher-, rongyos- €s leanyszigeti, 
utöbbi kettöt, mint ritkän Es rosszul termö fajt ma mär ältalänosan irtjak. A leany- 
szigetit hivjak egyszerüen leanyszölö-nek is. de ez nem azonos sem a Ppiros ledny- 
s2ölö-vel (=- Beregi rözsaszölö, MoLnAR, 1. 88.), sem az erdelyi /eanyka-val (= Leänyka, 
Mornär, 1. 73.). A szigeti volt a Balatonnak legföbb szölöfajtäja s mär GYürkY 
mondja 1860-ban azt, hogy «a Balaton videken a szigeti adja meg a bornak jel- 
lemet» (Gyürky A., A szölömüveles &s borkezeles Ujabb elvei, Pest, 1860. 26. 1.). 
A szigetit a balatoni ember soha sem ültette fajtisztän, (miert? azt alabb lätni fog- 
juk) hanem keverve a särfeherrel Es juhfarküval. — Särfeher (— Szagos särfeher, 
Mornär, I. 90.), eredeti magyar szölöfajta, mely a balint- es juhfarküval a hires 
neszmelyi, a juhfarkü- Es szigetivel (furmint) a hires somlai bort adja, s egyike 
hazänk legjobb borfajainak. A Balaton melleken van egy vältozata: keserä sarfeher 
neven. — Fuhfarku vagy ifarkü (— Juhfarkü, Mornär, I. 64.; a Balaton melleken 
Juhar, Juhäsz, helyett zhar, ihäsz stb.-t mondanak s igy lett a juhfarkü is ifarkü), 
hazank több borvideken el van terjedve. Legüjabban a Balaton mellett egy barany- 
Jarkıt nevü szölövel is kiserleteznek, de öreg szölögazdäim, kik azt lättäk, hata- 
rozottan kijelentettek, hogy az nem azonos a juhfarküval, — Heher Balint — 
Budai zöld — Zöld-feher (— Bälint, Mornär, I. 44.) valödi magyar faj, valöszinüleg 
Magyarädröl ered, de ma mär mindenütt el van terjedve. — Heher ssölö (— Lisz- 
tes feher, Morxär, I. 74.), föleg a Balaton melleken igen elterjedt bortermö faj. — 
' A Balaton melleken termö szölöfajok felsoroläsänäl mindenkor a Balaton melleken hasznält 
s ältalam a helyszinen feljegyzett nevet vagy neveket fogom hasznälni, de, hogy azokat bärki 
legott felismerhesse, — ha ampelographiailag egyältaläban le vannak irva, — zärdjelbe teszem 
azon nevet, melyen a szölöfajtät MoLNÄR J.: «A szölömüveles es boräszat kezikönyve» czimü mun- 
käjänak Budapesten, 1897 ben megjelent III. kiadäsäban reszletesen ismerteti. Moınär a szölöket 
ket esoportban közli; az I. sorozat 1—107. szäm alatt az euröpai jelesebb borszölöfajtäknak, a 
II. sorozat 1—178. szäm alatt az euröpai jelesebb csemegeszölöfajtäknak leiräsät adja; az utaläsok- 
näl ältalam hasznält römai &s arab szäm az illetö szölöfajta MoLxAr-fele sorozat-, illetve sorszämät 
adja meg. E müböl meritem egyszersmind az egyes szölöfajok eredetere &s földrajzi elterjedesere 
vonatkoz6 adatokat. 
17% 
