266 A Balaton-melleki lakossäg neprajza. 
vagtak el a bujtässzärt az anyjätöl is, meg az Uj töketöl is. Bujtottak tavasszal is, 
összel is, a tavaszi azonban jobb volt, mert ha a bujtäs meg is pattant, nyäron Ujra 
összeforrt. A tavaszi bujtäst rendesen ket evig nem szabaditottäk el az anyjätol, 
söt az Ööszit harom evig is szoplatta az anyja s ezt a modern szöleszek nagyon 
helytelenitik s az anyatöke rovasära valönak mondjäk, mert szerintük ha a venyige 
az elsö evben nem tudott szert tenni kellö gyökerızetre, az a mäsodik evben sem 
fog mar arra szert tehetni. 
Az oltäs a Balatonmellek regi szölömüveleseben alig szerepelt s ez egeszen 
termeszetes volt; az oltäs nem szaporitja a tökek szämät, hanem azokon csak a 
jobb fajtäkat terjeszti; a balatoni embernek megvoltak a maga fajtai, azokat ala- 
posan ismerte, a rosszakat irtotta, de a jJökat jobbakkal nemesiteni nem akarta. 
Az oltäsnak egyetlen neme volt a Balaton melleken elterjedve s ez a Zörzsökolltas. 
Ennel a gazda a rossz fajta tüket körülästa, a rossz töket lefüreszelte ügy, hogy 
csak egy egeszen kis darabja maradt meg, ezt a tökedarabot behasitotta kessel, 
szetfeszitette egy darabka faval s a nyiläsba helyezett ket ekalaküra faragott venyiget 
egymäs elleneben, a peczket akkor kihüzta, az oltöägakat melyebbre nyomta, közejük 
egy kis hejat tett, aztän körülrakta mohaval, hogy a repedesbe a föld bele ne menjen, 
majd j6 magasan felkupezolta földdel, hogy az oltöägnak csak egy-egy szeme nyült 
ki a föle. A modern szöleszet ezt az oltäst gyökerbe valo hasitekoltäsnak nevezi s 
ma mär csak a legritkäbb esetben hasznälja. A phylloxera pusztitäsait követö szölö- 
üjitäsok reven persze ma mär az oltäsnak mindenfele neme elterjedt a Balaton 
melleken, de az amerikai alanyokba is ällandöan azokat a regi fajokat — szigeti, 
säarfeher, feherszölö stb. — oltjak, melyek e videk borainak jelleget adjak meg. 
Mindezen tavaszeleji munkälatoknäl a következö eszközöket hasznaljak: 4Aso, 
melynek van nyele, köpüje, lapja, ezen urmöja szärnya, hegye, ele; lapja hegyes 
vagy gömbölyü, azt kemeny, ezt puha földre hasznäljäak. — Aapa van häromfele: 
szeles, bujtö- es csäkänykapa. Nyitogatäskor a szeles kapat szoktäk hasznälni; ez 
Zalaban, hol a talaj köves, häromszögletes, Somogyban a puha homokos földre 
negyszögletes, szeles pengejü vägott orrü, melyet ezert Zehenszdjunak neveznek. 
Van nyele foka, ket szärnya, közepen urmöja vagy rüdja vagy erössege s ha härom- 
szögletes, hegye. Minel /apjyabban äll, vagyis minel kisebb a rüd Es kapa közt a 
hegyes szög, annäl könnyebben hüz vele a munkäs; ha a föld räragad, a kis ösztöke 
formajü kapatisztito kessel vakarjak azt le röla. A bujtäskor a buytokapat hasz- 
nältäk, melyet vermes- vagy likvago-kapanak is hivnak; ez keskenyebb Es erösebb, 
mint a szeles kapa s vele ässäk meg a bujtandö vesszö arkät es gödret. A hol 
nagyon sok volt a kö, ott mär a bujtökapa helyett a csakanykapdt — hivjak 
szarvas- €&s irto-kapänak is — kellett hasznälni, melynek foka s kapas &s szarvas 
fele van, elöbbi a Iyuk äsäsära, utöbbi a szükseges murvafejtesre. Ujabban külön- 
ben puha földben mär szadlvas vagy furıt utan bujtanak, mely j6 egy meteres vas- 
rüd, alsö resze negyelü, szära hengeres s neha famanköja is van. 
A legfontosabb szerszämok egyike volt a metszökes, melynek alakjät a keszitö 
koväcs a megrendelö gazda öhajtäsainak megfelelöen vältoztatta,; az egyiknek ilyen, 
a mäsiknak olyan älläsı vagy fogäsü kellett. A regi metszökes nyele ketmarkos 
volt, a nyelnek volt Zöve, az a resze, a hol a penge volt beleütve s vaskarikäval 
leszoritva, aztän dereka €s alja. A nyelire rozmaringot faragtak, abba spanyort 
öntöttek (spanyolviaszt), ki zöldet, ki pirosat s aztän lesimitottäk. A nyel szilva 
vagy baraczkfäböl keszült. A pengenek volt hata, ezen negyszegletes babukrdja, hegyes 
