268 A Balaton-melleki lakossäg nepra,jza. 
59. 1.). Termeszetesen csak akkor kötöztek, ha a vesszö mär nem volt hüsos, meg- 
erösödött, a kötest megbirta; de azert, a mennyire lehetett, siettek vele, mert a 
szölönek, ha össze van kötve, a szeljaräs Es jegveres is kevesebbet ärt. Ma mär a 
modern szölömüveles mellett e höban kell vegezni a Peronospora elleni elsö per- 
metezest (a balatoni zermetezesnek mondja), a gyüräzest €s az elsö sekely kapalast. 
Jünius havaban volt a mäsodik kapaläs; ez nem järt melyen s csak a gyom- 
töol akarta megszabaditani a szölöt. Ma mär e höban van a harmadik kapäläs (a 
mäsodik sekely-kapäläs) &s a mäsodik (erösebb) permetezes. 
Jüliusban üjböl kötöznek, kurtitnak, fattyaznak s ma mär harmadszor perme- 
teznek. A fömunka azonban a harmalas vagy harmallds volt vagyis a harmadik (a 
mai müvelesi möd mellett mär megyedik) kapalas, melyet bepor/ds vagy teritesnek 
is mondtak. Mig az orszäg mäs reszeiben, különösen kötöttebb laza talajnemeknel 
a harmaläs csak sekely s föleg a gyomirtäs czeljaböl alkalmazott kapälas volt, a 
Balaton mellett, különösen a zalai part közepsö szakaszänak laza &s heves talajän 
a gazda a bakhätot hosszäban bevagta, ket szelre hüzta vagy egyenesre laposra 
teritette s a tüket vele eltemette, hogy az ki ne szäradjon, gyökereit a nap meg 
ne piritsa. A bakhät bevagäsäröl az egesz müveletet is bevagasnak szoktäk nevezni. 
Augusztus vegen vagy szeptember elejen — az idöjäräs szerint — követ- 
kezett a Akikeveres (a mai szölömüvelesben mär ötödik kapäläs), mikor is azt a 
földet, a mit beporoltak, most a tökesorok köze ismet bakhätra kapältäk, hogy a 
fürt, a mikor lelödul, a földre ne Erjen. A mai szölömüveles mellett ezenkivül 
toväbb folyik a csucsozäs, fattyazäs, pötkötözes &s a permetezes. Ugyancsak augusz- 
tusban allitottäk fel a madarak üzesere a kerepüt vagyis azt a nagy szelmalom- 
szärnyakkal keszült lärmäs eszközt, mely egy fara erösitve a legkisebb szelre is 
ijesztö larmat csinält. A regi szölömüvelesben az igy feldolgozott szölöbe senki 
többe be nem mehetett. 
Ezutän következett a szüret s mikor az is veget Ert, a bakhätba eltemettek 
a tüke fejet, hogy a tel hidege meg ne ärtson neki. A regi szölögazdänak szüret 
utan a külsö munkäja megszünt. 
A szüretet — oktöber elsö feleben, a mikorra a szölö a legtöbb helyen töke- 
letesen megerett — a nök es gyermekek vegeztek. Ezek leszedtek a szölöt vagyis a 
fürtöket bugylival lemeteltek s beleraktäk a fertalysajtarba, mely_', regi ak6 volt 
s melyet musthordani is meg borfejteskor is hasznäalnak, s ha megtelt, az üt vegire 
vittek s ott a csöbörbe Öntöttek, a mi egy egyakös fakäd. A csöbörben felgyült 
szölöt ket csöbrös letörte, agyon szakitotta, megesomoszöta vagy megmuszkolta a 
muszkulö-, muszkolö- vagy muszolö-fäval, mely 0'7—-0'8 m. hosszü sulyok alalcban 
vegzödö erös bot; mikor ezzel elkeszültek, a csöbör ket fülenek Iyukän äthüztäk 
a csöbörhordö rudat s vällravetve bevittek a pröshäzba s beöntöttek a 10—20 akös 
kädba, a melyet teli töltöttek, s a melyet a Balaton melleken bocska- vagy bucskd- 
nak neveznek. A kädban a törköl vagy sas estig ällt, addig a törköl felszällt, a 
le alul maradt; a mi le estig a kädban összegyült, azt leeresztettek s az volt az 
elöle. Ezutan — tehät csak este fel& — eresztettek a kadba a tipröt, a ki aztan 
a törkölt jöl kitiprotta ketszer is. A mi le mär most a sasröl &ejjel csöpögött le, 
azt külön fogtäk fel, az volt a legedesebb s edes maradt a megforräs utän is; ezt 
neveztek csöpöges-bornak. A törkölt ezutän a kädböl kiszedt£k ahhoz keszült villa- 
val vagy vaslapättal s a satöba raktäk s kisatoltäk. A mustkeszites ez ältalänos 
mödja mellett, különösen az uradalmakban &s egyes nagyobb termelöknel a szölöt 
