278 A Bajaton-melleki lakossäg neprajza. 
a kitolas törtent (15.); a gyepü vagy megye szegeset 4 frttal vagy 12 pälczaütessel 
büntettek (12.). Ha valaki szölejenek igaz gyepüjet rendelt hatäränäl mäs szölös- 
gazda kära nelkül tette kiljebb, vagyis üj szölöt akart csinälni, azt a hegymester 
a földesurasäagnak megjelenteni tartozott s ha az a befoglalt fundus haszonelvezetet 
nem engedte meg, a szölösgazda gyepüjet elöbbi helyere visszaällitani kötelezte- 
tett (15.), Üj szölök megepiteset ältaläban nagyon megbecsültek s a kinek az ura- 
säg, vagy annak engedelmevel a helyseg puszta parragszölöt ad, hogy azt meg- 
epitse, a megepites utän, meg ha veräg talältatott volna is hozza, senki töle azt 
el nem vehette, hanem mint öröket birhatta, csak az urasägnak järd: igazsägot adja 
meg esztendönkint (22.). De viszont sülyosan büntettek a szölö elhanyagoläsät s 
a ki azt egy evig nem dolgoztatta s igy szantszändekkal pusztulni hagyta, attöl 
a szölöt elvettek Es az urasäg keze alä adtäk vissza (20.). 
Az articulus mindenek elött az egyhäz jogait vette vedelmebe. A szölö- 
hegyen valö käromkodast a nemes embernel 4 frttal, a parasztnäl 12 pälczaütessel 
büntettek, de tekintve azt, hogy az egyhäznak nagyobb haszna volt a penzböl, 
mint a pälczaütesböl, megengedtek, hogy a paraszt is megvälthassa magät penzen 
a pälczätöl. Effele penz °/,-e az egyhäze, '/,-e a közsege (4.). Szigoruan örködtek 
a vasärnapok Es az anyaszentegyhäztöl rendelt ünnepek megtartäsa felett, a mely 
napokon a gyepün belül vagy kivül dolgozni, szent mise elött gyümölcsöt szedni 
vagy razni, bort vinni vagy szekerre vonni egyaltaläban nem volt szabad; a ki megis 
megtette, 4 frt büntetest fizetett, melynek '/,-a a templome, 1/,-a az urasäge, !/,-a 
a helysege (5... Az ünnepek megtartäsät a hegybirösägnak is szigorüan kellett 
venni, gyülest hetköznapokon az istentisztelet, szent mise Es praedicatio elött, 
ünnep- Es vasarnapokon pedig egyältaläban nem tarthatott es semmifele ügyben 
nem itelkezhetett (31.). Ugy latszik, a vasar- Es ünnepnapokon kivül a szölösgazdäak- 
nak regebben meg egy ünnepük volt, mert az 1756-diki articulus a megtartandö 
ünnepek felsoroläsa közben igy ir: «nemkülönben szombaton, melyet a regiek az 
egi haborütöl valö feltükben megülni fogadtak» (5.). E togadalom valöszinüleg 
valami irtözatos €egi häborü emleket örze, de hogy ez emlek mär akkor is homä- 
lyos volt, kitünik abböl, hogy e sorokat a kesöbbi articulus nemcsak elhagyta, 
hanem a következökkel helyettesitette: «A többi fogadoit ünnepek megtartäsara — 
az anyaszentegyhäz ältal felszabaditva leven — nem köteleztetnek a hegybeliek» (5.). 
Idegeneknek a szölöben valö köborläst egyältalälban nem engedtek meg 
(9). Meg a szölöpäsztornak &s vinczellereknek sem volt szabad sem az ältaluk 
felfogadott szölön kivül järni, sem a felfogadottba jeles ok nelkül s arra valö idön 
kivül «sok bitangoläst tenni» (17.). A kit tetten Eertek, ha idegen, ha szölöpäsztor 
volt, a kär megteritesen kivül a hegybirösäg 1 frt birsäggal (melynek ?/,-a az 
urasäge, 1/,-a a közsege), vagy negy pälczaütessel büntette meg (9., 17.). Köborlas- 
nak vettek, ha egyik szomszed a mäsik szölejebe ätment, ott szölöt, gyümölcsöt 
leszakasztott, vagy a lehullottat fölszedte, de mert szomszed tette, szigorübban, 
vagyis 4 frttal (?/, az urasäge, !/, a helysege) vagy 12 pälczaütessel bünhödött (8.). 
A marha bitangoläsäböl szärmazhatö kärok elkerülesere megtiltottäk, hogy 
a marhät a sz6lö aljäban vagy föliben Örizzek, Szt.-Györgynaptöl Szt.-Märtonnapig 
pedig egyältaläban nem volt szabad marhät öriznia megyen belöl. Ha valaki sertest 
talält a szölöben es sem annak gazdäjät nem ismerte, sem behajtani nem tudta, 
lelöhette; ha be tudta hajtani s gazdäja erte härom napig nem jelentkezett, a 
hegymester a szomszed falvakban is kihirdette, s ha 15 nap alatt meg igy sem 
