280 A Balaton-melleki lakossäg neprajza. 
12 frttal, kesöbb 4 frttal vagy 12 pälczäval büntetödött, ezenkivül a megvertnek 
testi fäjdalmähoz kepest meltö megelegitesre kenyszeritettek. Ha verekedes közben 
veszedelmes sebek estek, a verekedöt elfogtäk, a földes ür vagy a megye tisztje 
eleE vittek s annak itelete szerint szemelyenek mivoltähoz kepest böreben vagy 
erszenyeben büntettek. Jellemzö, hogy az elfogatäs bärhol megtörtenhetett, csak 
«fölszentelt helyen» nem (11.). 
A különbözö kärtetelek megbecsülesere azarticulus külön utasitäst äd; 
egy szölötökenek kitöreset egy garasra, egy egyesztendös oltovänynak elrontäsät 
hat garasra becsülhetik, de az idösebb oltovänynak kitöreseben &s teljes elrontäsä- 
ban ügy az fäanak indulatjät, mint annak mivoltät szükseg tekintetbe venni, «mert 
a jöindulatü 2—4 eves oltoväny többet Er az egyesztendösnel Es egy pargamen 
avagy torsätlan körtvely 10 korpakörtvelynel is, azert is az fäjät többre becsül- 
hetni» (30.), 
A j6 szölömunkäs akkor is keves volt, s a ki szert tehetett ilyenre, megbe- 
csülte, de feltette, söt kenyeztette is; s mert a jö cseled elesalogatäsa akkor 
is szokäs volt, az articulus elrendeli, hogy a nemes värmegye limitatiöjan felül 
senki akärminemü munkäsänak napi beret ne merje fizetni s ha valaki a mär 
mäsnak felfogadott munkäst — többet igerven neki vagy mäs fortelylyal — el- 
csalja, a helyseg a munkäst fogja el s a gazdät minden elcsalt munkäsert 50 
penzre büntesse (18... A munkäsok kenyeztetese annyira ment, hogy ez ellen 
külön pontban kellett az articulusnak rendelkeznie: minden munkästartö gazda az 
etel Es borital adasban is mertekletesseget tartson, föztet nem többször napjaban 
ketszernel, akkor is csak ketfelet, de nem beleseket s effele kenyes sütemenye- 
ket, bort pedig napjaban nem többet egy iezenel adjon a munkäsnak; az articulus 
ezutän elpanaszolja, hogy ezt a rendelest szölömunkaältatäs idejen epen maguk a 
gazdäak szoktäk äthagni s nemelyek nem is tartjak szölömunkänak azt, ha csak. le 
nem reszegedheinek, pedig ebböl sok gonoszsäg €s veszedelmes következes szär- 
mazik s a munkäs reszeg elmevel tetovazö kezzel nem hasznot, hanem kärt okoz 
a szölötö körül (34.). Ez bizony mind benn van az articulusban s annyira jellemzö 
volt a Balatonmellekere, hogy epügy igaz volt 1776-ban, mint 1876-ban is, köz- 
vetlen a phylloxera pusztitäsa elött, a mikor is a felsöörsi prepost ezt jegyzi be 
az egyhäz könyvebe a szölömüvelesröl: «A nep a sertveshüst akkorra tartja, mikor 
szölöjet munkältatja,; ilyenkor a munkäsok kitartasaban a gazdasszonyok közt valö- 
sägos vetelkedes folyik, gazdagon megrakott tiszta almokba kitett &teleiket csele- 
deikkel vitetik s magok ünnepi köntösben kiserik a szölömunkäsokhoz.» 
A szüret felszabaditäsanak vagyis megkezdesenek joga a földesurat illette, a 
hol communitäsok voltak, ott az közönsegesen (közös elhatärozässal) törtent,; a ki 
a szüretet elöbb kezdte meg, azt 12 frttal, kesöbb 4 frttal vagy 12 pälczaütessel 
büntettek (19.). 
Szüret utän a gazda elsö kötelessege- volt a hegyvam (kilenczed vagy tized) 
megvältäsa, s a mig ezt ki nem fizette, borät a hegyröl 12 frt, kesöbb 4 frt, 
vagy 12 pälczaütes terhe alatt el nem vitethette (19.)., Ha e hegyvämot a gazda 
egy evig az urasägnak — nem a termes fogyatkozasaböl, hanem a maga rosszasagä- 
böl — meg nem adta, szölöjet egyszerüen elvesztette; ha azonban a gazda a rossz 
termes miatt nem tudott fizetni, ezt a következö evi terme&sböl kellett megteritenie, 
A bort ugyan penzzel megvälthatta, de,-különösen ha bora volt, erre nem volt köte- 
ezhetö (20.). Ugy lätszik, a borhamisitäs:mär akkor is ismeretes ipar volt s &pen a 
