282 A Balaton-melleki lakossäg neprajza. 
loppal kieresztette, elfogtäk, megkötöztek s a värmegye tömlöczebe küldtek (10.). 
A ki a helyseg eleibe törvenyre ideztetven, nem jelent meg, «megältalkodäsert» 
1 frton maradt s a keresö felnek is megiteltek keresetet (27... A ki a büntetest 
magän megvenni nem engedte, azt ugyan nem volt szabad bäntani, kalodäzni, 
vagy meglänczolni, hanem azert a büntetest, meg az ellenälläsert valö birsägot 
— utöbbi fejeben a mäsik felnek okozott költseg megteritesen felül 4 frtot, mely- 
nek fele az urasäge, fele a helysege — megvettek rajta vagy a földesürnak vagy a 
föszolgabirönak assistentiäjaval (31., 32.). 
Gondoskodtak a hivatalos tekintely megörzeseröl is. A ki hegybiröt, esküdtet, 
vagy hegymestert igazsägszolgältatäs közben «feslett nyelvessegböl meghamisolt 
vagy megszidott,» 2 frt, hegybirö ellen 4 frt, ha pedig ilyenkor az egesz hegy- 
nepet mocskolta, 12 frt birsägon maradt, melynek fele a földesurat, fele a hely- 
seget illette, «mert nem illik akärmely törvenyes igazitäsokban, ha szinte vetenenek 
is, a biräkat €s esküdteket gyalazni, hanem törvenyüket, ha nem tetszik, becsületesen 
es teljes engedelemmel kövessek meg s appelläljäk a földesür eleibe» (29.). 
A hegybirönak es esküdteknek fizetesük nem volt, hanem voltak esetröl-esetre 
jarandösägaik. Az articulus a hegybirö es az esküdteknek asztalpenzül 40 penzt, 
az idözesert naponkint az Összes törvenytevöknek együtt ältaläban 12 penzt, böcsü- 
ert 40 penzt, megye igazitästöl, akärhäny követ is tesznek le, 24 penzt, a fölvallö 
level kiadäsäert es hegykönyvbe valö iräsäert kezdetben egy tallert kesöbben 
csak 50 penzt itelt meg (30.). Bizonyos jutalmazäs szämba ment az is, hogy a 
mikor a gyümölcs Erik s az urasag abböl magänak szedet, akkor a hegybirönak 
es hegymestereknek is megengedtek «a gyümölcsön mödjäväl valö gazdälkodäst 
tenni» (13.). 
Mint läattuk, a büntetesek egy nagy resze birsag volt, melyen rendesen a 
hegyseg es az urasäg s neha az egyhaz is osztozkodott. Mennyit tettek ki Evenkint 
e birsagok, hogyan osztottäk szet s különösen hogy mire forditottäk s mire fordi- 
totta elsö sorban a hegybirösäg a maga reszet, arröl feljegyzest nem talälunk ; de 
hogy ezekkel a penzekkel az atyafıak nem szamoltak be rendesen, kitünik abböl, 
hogy 1770-ben külön uj articulus intezkedik arröl, hogy miutän az articulusok £rtel- 
meben a különbözö büntetesekböl Es birsägokböl az urasägnak (vagy varmegyenek) 
is resz jäar, a hegymester evenkint egyszer a hegyvam vagy dezsmaszedeskor, a 
törvenytetelekböl bevett birsagokröl a földesur (vagy a värmegye) tisztjenek elszä- 
molni tartozik, hogy ügy az egyhäz, mint az urasäg (vagy värmegye) megkapja a 
magäct (32.). 
Ezekben ismertettük az articulusok alapjan a hegyközseg eletet, aminö az a 
XVII. szäzad mäsodik feleEben volt s befejezesül meg csak azt kell kitüntetnünk, 
mily lenyeges dolgokban tertek el egymästöl az 1752-diki es 1770-diki articulusok. 
Minden vältozäst az elet okol meg s ha az articulusokban különbseget lätunk, ez 
az elet megnyilatkozäsänak tekintendö; az eletben elöfordult esetek kenyszeritettek 
ki e vältozäsokat s annäl jellemzöbbek, mert az articulusok egesz sorät következe- 
tesen ugyanazon szellemben befolyäsoljäk. A különbseg a ket articulus közt külö- 
nösen härom iränyban domborodik ki, a penzbüntetesnek botbüntetesre valö ät- 
valtoztatäsäban, a nemes Es a paraszt közti viszony tüzetesebb megällapitäsaban s 
vegül az iteletek vegrehajtäsanak megneheziteseben. 
A regibb articulusok csakis penzbeli büntetest ismertek, az ujabbak mär ezen 
modositottak s maguk megmondjak, hogy miert: «mivel pedig ilyeten büntetes 
