A Balaton-melleki lakossäg neprajza. 297 
be regen; az aräcsi pasztorkönyvet magam is läattam, ott mindig egy sertes- &s 
egy tehenpäsztor volt, s a szerzödesek beiräsa az 1785. evvel kezdödik, a päsztor 
a jarulekät akkor meg häzankint szedte be s negyelü fapälczara roväsra vägott 
egyet-egyet azon häznäl, a hol megadtäak dijat. 
A deli parton itt-ott meg talälunk egy-egy typikus juhäszra is; ezek leg- 
többje sem balatonparti születes, hanem a belsöbb közsegekböl valöd. A juhäsz 
ruhäja dolmäny, alatta pruszli, ez alatt ümög, gatya kettö van rajta, a fels6 a 
komisz, az alsö a tiszta; a testere tisztät akar, a felsö pedig, ha a juhot läba köze 
fogja, hamar bemocskolödik. A labbeli majd csizma a vizesebb, majd bocskor a 
szärazabb helyeken. A regi juhäsz mindig keritett hajat viselt, vagyis hajät hätul 
egyenesen kerekre vägatta, a mint a tükörfäk regi emberäbräzoläsain läthato. 
Tarisznyäja a toponäri szijjartötöl valö, abban van az aczel, kova, taplö, vagy ma 
mär a gyujtö, a tükörfa a bajüszpedrövel, a fesü, a vörös kreta, a mivel a kerge 
juhot megjelzik, a bizsök, a mivel szabad idejeben farag. A juhäsz egyetlen fegy- 
vere a juhkampö, alsö vegebe vask&s van ütve s azzal böködi ki a legelön a tüske- 
borzät, felsö vege kampös s azzal kapja el a juh hätulsö labät, ha a juhot meg 
akarja fogni; a kampö regen a fäval egy darabböl volt s a juhäsz a veget szepen 
kifaragta majd kosfejre, majd juhäszfejre, majd rözsära vagy makkra; ma mär ezt 
a müveszetet is kiszoritotta az ipar s a juhkampök kampöja is rezböl-vasböl van. 
A juhäsz tämasza a falka összetartäsäban a pumikutya, mely merges &s barätsäg- 
talan termeszetü ügy, hogy ritkän eresztik koloncz nelkül; a pumi nevei: Komöt, 
Serzi, Pille, Bogär, Piszi, Friezi, Gonosz, 
A päsztor, mig szabad &g alatt tanyäzik, idejet, ha mäs dolga nincs, faragässal 
tölti el. Az ostorfaragasban nagy mester. A piritott szilvafät megformälja s aztän 
kihimezi rezzel; bizsökja hegyevel a faba kiböködi a mintät, elszabja hozzä a rezet 
räspolylyal, kalapäcscsal beveri a böködesbe s ott üjra leräspolyozza; a pakfony, 
nikli, sarga- Es vörösrez a pipäröl kerül le; a szelesebb lemezalakokat, p. o. leve- 
leket räszegeli a fara, de meg a szeget is maga vägja rezdrötböl hozzä,; motivumai 
a csillag, tulipan, level, de mäs leveleket tesz közepre s mäsokat a szegelyre. Az 
ilyen ostornak van nyele, fogöja vagy fogantekja, szolgäja vagy sasökäja, telenk- 
vagy telengje (telek), ostordereka, sujtöja, csapöja es sudara; az ostor fonäsa 
nyolczägra van, «mint az apröszenteki korbäcse». A päsztorok faragta tükörfäk 
majd kerekek, majd n&gyszögletesek; egyik oldalukat rendesen koczkaböködesekbe 
(a sakktäblät utänzö szeges) foglalt virägdisz, tulipan, rözsa, level olykor sziv vagy 
madär, boritjäk, a mäsikon egy-egy betyär jelenet läthatö, vagy az, hogy a betyär 
kedvesevel mulat, vagy az, hogy a betyärt elfogjäk a pandürok. Ezek a faragäsok 
mär polychromok, a szinezeshez a päsztor a piros Es zöld spanyort (spanyolviaszk) 
hasznälja, a särga szint spirituszos kurkulmi gyökerrel ällitja elö s vegül az ege- 
szet belagozza. Ma mär, hogy az aczelt a gyujtö csaknem egeszen kiszoritotta, 
hasonlöan faragott gyufaskatulyät is csinälnak s ez megismertette a päsztort a 
smirglipapirossal is, a mit a gyujtö meggyujtäsara ragaszt a gyufaskatulya egyik 
oldalära. 
A päsztor ember oly keveset el a faluban, hogy idegen szöt alig hall, a 
maga magyar nyelvet szüzi tisztasagaban Öörzötte meg s meg füle se veszi be az 
idegent. Lengyeltöti hatäräban beszeltem egy 24 eves kanäszszal s tarisznyaäjät 
ätkutatva, abban olyan tüzkövet (a kova szöt nem ismerte a kanäsz) talältam, mely- 
nek alakja csudälatosan archaikus volt. 
