A Balaton-melleki lakossäg neprajza. RR 303 
meggyöz legott az a körülmeny, hogy több közsegnek különbözö haläszai, olyanok, 
kik egymäst nem ismerik, ugyanazt valljäk. Az anyag gyljtese faluröl-falura tör- 
tenven, ilykepen a Balaton viztükren osztozkod6 ötven falu mindegyikenek külön 
megirtam haläszatät s most ez ötven leiräsböl kivänok egy egyseges kepet meg- 
vazolni. 
Birtokjogi tädjekostatö. A Balaton haläszatänak törtenetet megirni — bärmily 
erdekes volna is — nem az &n feladatom, s itt mindössze az eddig közölt ‚igen 
keves anyag alapjän abböl csak annyit kell felemlitenem, a mennyi a Balaton 
birtokjogi viszonyairöl ad, ha nem is pontos ismeretet, de legaläbb nemi täjeko- 
zödäst. Sajnosan kell konstatälnunk, hogy a törteneti adatok mennyisege igen 
keves s Herman maga, a ki pedig nagy sülyt helyezett azok összeällitäsära, a Balaton 
haläszatänak törteneteböl alig nehäny adatot tud felsorolni. 
Igy Herman — a Balaton mellöl elsönek — felemliti Istvan kiräly 1019-böl 
valö oklevelet a zalaväari monostor ügyeröl, «megtiltva nagyoknak &s kicsinyeknek 
minden belenyuläst, többek közt a halasokba is», melyek közül azonban itt Balaton- 
melleki nem soroltatik fel. Ugyanazon kiräly 1024-ben kelt okirata a zalaväri 
monostornak balatoni haläszatot — a szigetekkel együtt — 12 haläszszal adomä- 
nyoz. Majd I. Andräs kiräly 1055-ben a tihanyi apatsag szolgälatära, egyebek közt, 
tiz haläszt is rendel. Egy 1082-böl valö oklevel szerint a veszpremi egyhäaznak 
tanyäi voltak a Balatonban. Ugyanezen Evben a tihanyi apätsag öt haläsztanyät 
kap s a rendelkezes neki biztositja vasärnapokon a varsäkban fogott halat. 1203-ban 
Imre kiräly a veszpremi püspöknek ad haläszatot a Zalan. 1289-ben Erzsebet kirälyne 
Möricz comesnek adväan a zalamegyei Ohus földjet, megengedi neki a Balatonban 
valö haläszatot is.! Ennyi az, a mit Herman O. a Balaton haläszatanak törteneteböl 
közölni tud; az adatok mindössze is csak 300 Evre terjednek ki s azontül semmi, — 
semmi. 
De ez a nehäny adat is — különösen a magyar haläszat törtenete többi 
adatainak megvilägitäsaban — eleg arra, hogy.a haläszat birtokjogi viszonyairöl 
tajekozödjunk. A haläszat a Balaton melleken ällami eletünk elsö häromszäz eEve- 
ben kirälyi adomänyozäs joga volt, s azt kaphatta egyhaz, tehät intezmeny, &s 
magänos szemely egyarant. Igy volt-e ez az egesz Balatonon, nem tudjuk, de 
valöszinü. 
HERMAN O. utolsö törteneti dätumahoz — 1289 — negy Es felszäz ev csatla- 
kozik olyan, a melyröl törtenelmi adatunk nincs s csak szabadsägharczunk lezaj- 
lasa utan következik ismet kor, a melyröl valamit tudunk. Az utols6 ötven ev 
haläszatanak törtenete ugyan koräntsincs meg megirva, de ennek az ällapotaira 
meg sokan emlekeznek, s abböl a korböl maig is sokan Elnek. Sajätsägos jelenseg 
az, hogy anep a Balaton melleken mindig szabad halaszatröl beszel s vallja, hogy 
az megvolt a hatvanas evekig; ez azt jelentene, hogy a haläszat a nepe volt. Ez 
azonban soha sem volt igy, legaläbb a Balaton melleken nem, mert a viz minden- 
kor a közseg birtokosäe, az urasäge volt s azt a nep bizonyos szolgälatok fejeben 
haläszhatta; e szolgälatok közül termeszetesen a legfontosabb az volt, hogy a nep 
mikor €es mennyi halat volt köteles az urasäg konyhäjära adni. Az urasäg terme- 
szetesen nem mindenütt vette egyforma szigorral a maga jogait, megelegedett 
annyival, a mennyi sajät konyhäjära kellett, s ha a nep e kötelessegeröl olykor- 
! Herman O.: A magyar haläszat könyve, 90-101. 1. 
