A Balaton-melleki lakossäg neprajza. 349 
Ilyenkor kerül sorra a gemics, a melynek a görbe nyele megengedi, hogy vele 
messze benyülhassanak a jeg alä s megkerithessek a vezert. Neve a Balaton mel- 
leken többfele vältozatban van meg; Kenesen csak keresö; Tihanyban, Akaliban: 
gemics,; Kövagö-Örsön, Salföldön: gemese, gemicse, Vörs videken: gemcse,; Fonyö- 
don: gemeselö. Szerkezete sem mindenütt egyforma; Kövägö-Örsön lättam olyant, 
mely pusztän csak egy darab görbe fäböl ällott, minden vasalas nelkül (98. &.); 
HERMAN (388. 1.) olyat közöl, a hol a görbe fa vegen vaskampö van (100. A.); 
Bogläron es Lellen pedig mär olyat hasznälnak, a mely vegig tiszta vasb6öl valö 
(ON. &). 
A külsö saroklekekhez jutva, ismetlik a forditäst, a mikor is a ket vezert az 
F ajtölek fele iränyitjak. Innen kezdve mär minden jelre nagyon vigyaznak s külö- 
nösen ügyelnek arra, hogy a hälö mindket oldalon egyenletesen haladjon elöre. 
Az ajtölektöl jobbra is, balra is a mäsodik leknel egy-egy ember äll s lesi a czelät; 
ebböl pontosan tudjäk, mennyire van immär a hälö; ezt a lyukat azert czelasliknak 
(Akaliban vargasliknak) nevezik s mikor itt a czela megjelenik, kezdödik a bukälö 
szerepe. 
A bukalolik G-ben van; egy haläsz mär keszen äll ott; a likböl a Preszuyat 
meg a 2074, a nagyobb €s apröbb törmelekjeget kitisztogatta s igy a lekben 
tiszta viz-felületet csinält. Kezeben van mär a dbukdlo s ügy värja a czeläsliknäl 
ällö haläsz jelet. A bukällö rendesen valami tölgyfa golyva vagy cserfa forräsa, a 
mit kiväjnak, nyelbeütnek s ha ezt üres felevel a vizre vägjäk, nagyot szöl (103. &.). 
Bad.-Tomajban, Tördemiczen, Fonyödon duralo, Tihanyban dbukdllo a neve, Akali- 
ban duffolo, Bogläron es Lellen dukullo, Vörs videken buklo; Herman buffogatonak 
hivja. A Balaton &szaki reszeben egyältatäban nem hasznaljak, sem Kenesen, sem 
Balatonfö-Kajaron, tehät nem okvetetlenül szükseges jaruleka a teli haläszatnak ; 
Tihanyban meg volt ugyan, de az utolsö evekben teljesen lemaradt. Mikor a czeläs 
lyukban a haläsz mär &szre vette a czelät, s igy a hälö szärnyai kezdenek egymäs- 
hoz közeledni, jelt ad a bukälönak, az kezdi a buffogatäst, mindig erösebben &s 
mindig gyorsabban vag a vizre, hogy a halak megriadjanak s elöl, a häalö ket 
összehajlö szarnya közt meg ne menekülhessenek, hanem hätra, a halö zsakjaba 
szoruljanak. 
A mig a bukäläs folyik, azalatt a vezer is az ajtölekhez Erkezik, azt ott legott 
kiemelik, megragadjak a kötelet, mindegyiket 5—5 ember s kezdik huzni, folyton 
nagyon ügyelven arra, hogy a hüzäs mindket oldalon egyenletesen haladjon. Hogy 
a ket szarny, pontos Összecsapäsät biztositsäk n&emely helyen — Een Akaliban &s 
Vörsön lättam ezt — a bukällö Es ajtölek között, az utöbbihoz jöval közelebb, mint 
amahhoz, meg egy leket vägnak, a fogl/aloleket (85. ä. H.), ezen bedugnak vagy ket 
összeverö czöveket (Vörs) vagy a ketägü csäklyät s leszoritjäk a fenekig ügy, hogy 
a ket szärny kötele e mögött vagyis a felvevö fej fel& keresztezödjek. Mikor aztän 
a ket istäp pontosan Összecsappan, következik, a munka legnehezebb, de legked- 
vesebb resze, a hälö kiemelese. 
A kötel hüuzäsa mindannyiszor, a hänyszor szükseg van reä, a czibekkel tör- 
tenik. Ennek van zyele, egyik vegen velldja vagy csadklydja, mäsik vegen vashegye, 
mely köpüsen van a nyelre szoritva, a köpühöz hozzäforrasztott vaskarika vagyis 
sasoka, ezen lög a ket sukkos vaslancz, vegen vasforgön ätfüzött !/, sukkos kötel- 
darabon a terhelöböl valö ham (98. ä.). Ez a czibek, mely mint a tihanyi articulusböl 
lättuk, büntetö szerszäm volt, &pen nem tihanyi specialitäs; megvolt a Balaton mel- 
