354 A Balaton-melleki lakossäg neprajza. 
hoz füzve mondok el, a mennyiben eddig ismeretlen, söt analögiäja meg a primitiv 
nepek haläszatäböl sem került ele. 
Ezt a haläszatot a Zala folyön üztek közel torkolatähoz s a zalaväriak reme- 
keltek benne. Megfigyeltek, hogy a ponty iväs idejen a Kis-Balatonböl feluszott a 
Zaläaba friss viz elejibe,; elzärtäk tehät ütjät egy /eszaval a folyön keresztül egyik 
parttöl a mäsikig, egy läbnyira a viz fölött,; a lesza möge szorosan melle ällitottak 
egy vagy ket bodonhajöt, ügy, hogy azok egesz hosszukban oda simultak a näd- 
falhoz, s ezeket magukra hagytäak (109. äbra). Mikor aztän a ponty a friss viz elejibe 
ment s a leszära akadt, megdühödött, ösztöne kergette toväbb s hogy az akadälyt 
legyözze, kiugrott, vagy kiröpült a vizböl, a leszät tenyleg ätröpülte s beleesett a 
bodonhajöba. A bodonhajöböl pedig nem tudott kiugrani, mert ätmetszete körte- 
alakü leven, be- Es lefele kiszelesedett, s ha a ponty ugrott is, visszacsapta a csol- 
nak ket összehajlö pereme. A haläszok reggel Es este a bodonhajöböl szepen kiszed- 
tek a halat, a melynek fogäsa igy- igazän a legkevesebb färadsägba került. Ennek 
az 6Ösi haläszatnak, melynek nem järulekos eszköze, hanem fogöszerszäma volt a 
bodonhajö, ma mär vege s vege van mär vagy 20 esztendö öta, mert a Zalät 
elrekeszteni nem szabad. 
A bodonhajöval valö haläszat tehät a rekesztö haläszatnak egy neme volt; 
terjünk most ät a rekesztö haläszat igazi szerszämaira, a vejszere &s a varsära. 
A vejsse. — A vejsze a rekesztö haläszat egyik legkivälöbb halfogös szer- 
szäma, näd- vagy vesszöfalakat alkot, melyek az iszapba verve ügy vannak felällitva, 
hogy ütvesztöikbe a hal beletevedjen, de onnan többe& ki ne juthasson. HERMAN O. 
a Balaton vejszes haläszatäröl egyetlen szöval sem emlekezik meg; mindössze 
Mesterszötäränak ket nyelvi adata az, a melyböl következtethetjük, hogy a Bala- 
ton vejszes haläaszatänak legaläbb nyomära akadt. Az egyik a 799. lapon van, a 
hol is ezt irja: «Kaliczka — Balaton-Füred — 1. Vejsze»; a mäsik a 819. lapon 
igy szöl: «Feleter — Keszthely — a magyar vejszenel, 1. pelöcze». Ezen idezetek- 
böl az következik, hogy Herman Balaton-Füreden Aaliczka neven vejszet talält, 
de annak alakjäröl semmit sem mond, &es hogy Keszthelyen megtalälta az ü. n. 
magyar vejszet, melynek azonban pelöczejet ott peleternek nevezik. 
Sajät kutatäsaimban a Balaton melleken a vejszes haläszat legelsö nyomait 
Veszprem megyeben kaptam meg. Vejszes haläszat ma mär a Balaton veszprem- 
megyei partjain nincs, de vannak emberek, a kik meg müveltek azt, pontosan 
emlekeztek az alakra, söt a mesterszavakra is. Äll ez különösen Kenesere, mely a 
balatoni haläszatnak mindenkor hires feszke volt. — Kenesen a vejszes haläszat 
Kıs Imre €s Dracıcs IstvAn haläszgazdäk idejeben (a mi ällitölag a hatvanas Evek 
vegere es a hetvenes evek elejere esett) ältalänos volt; a vejszet kaliczkanak hiv- 
täk, alakjät bemutatja 111. äbränk, melyen 2 a köbölek, tsz a terelössdrnyak €s ny 
a nyelv. A nyelvet ügy ällitottäk be a köbölek nyiläsäba, hogy mikor azt a hal meg- 
pisztotta, az elhajolt jobbra vagy balra, a szerint, hogy a hal melyik oldalon volt, 
igy a halat beengedte a köbölekbe, de ezutän legott visszahajlott s a hal belülröl a 
nyiläst több& nem talälta meg. — Fokszabadiban a vejsze €s kaliczka neveket ismertek, 
emlekeztek rä, hogy az öregek azzal haläsztak, de nem talältam olyan emberre, a 
ki a vejszes haläszatröl reszletesebb felvilägositäst tudott volna adni. Hogy Foksza- 
badi vejszes haläszata azonban hires volt, arröl meggyözödtem a somogymegyei Körös- 
hegy közsegben, a hol kerdeseimre kijelentett£k, hogy a köröshegyiek kaliczkät soha 
sem csinältak, annäl nagyobb mesterek voltak ezek felällitäsäban a fokszabadiak. 
