360 A Balaton-melleki lakossäg neprajza. 
A Siö-szabälyozäs a vejszes haläszatra alkalmas területeket lecsapolta s a täi- 
typus ezzel alaposan megvältozott, a mint azt mär a helynevek tärgyaläsänäl lättuk ; 
ezzel persze a regi vejszes haläszat is letünt. ÄAmde 1879-ben a Si6 zuggöja ätsza- 
kadt, üj bozöt keletkezett s egy neprajzilag sajätsägosan erdekes eset ällott elö: 
A kilitiek arra emlekeztek, hogy ök reges-regen a bozötban kaliczkaztak, de nem 
volt köztük egy sem, a ki vejezet ällitani tudott volna, s ezert aztän kaliczkäikat a 
szomszedos jutiakkal csinältattäk, a kik szinten a siö-melleki bozötokat haläszgattäk. 
Meg erdekesebb az a hagyomäny, hogy a kaliczkäzäs a jutiaknak sem Öösi soron volt 
mestersegök, ök maguk mintegy 50 ev elött kezdtek vejszet ällitani s azt a Si6 egy 
meg alsöbb fekvesü közsegetöl tanultäk. Hogy ez igaz-e vagy nem, azt egyelöre 
nem tudjuk, de teny az, hogy az a ket ember, a ki Kilitin ma meg vejszet tudna 
allitani, ha a törveny nem tiltanä, a vejszeällitäst juti polgärtöl tanulta, me&g pedig 
olyan juti halasztöl, a ki soha sem volt sem a Dunän, sem a Tiszän. Mindezen 
körülmeny felemlitese pedig azert fontos, mert maga a vejsze nem azonos a Bala- 
ton mellekeröl eddig ismertetett alakokkal, hanem egeszen mäs, &s pedig nem 
egyeb, mint az az alak, a melyet HERMAN magyar vejszenek nevez s melyet 6 
maga igy ir le: «Reszei a /essa (L), mely az elrekesztett viz szelessegehez kepest, 
kisebb-nagyobb tavolsägra, sövenyszerüen nyülik s a halnak utjät ällva, ezt arra 
kenyszeriti, hogy ätbüvöt keressen. Az ätbüvö egy tevesztö, mely, akär viz mente- 
ben, akär elleneben is j6jjön a hal, predäul ejti. Ez a vejsze feje, melynek reszei 
a kürtö (K), a melyben a hal megfogödzik; a nagy pelöcze (np), mely a halat tereli; 
a kıs pelöcze (kp) hasonlökepen; az xdvar (u), a melybe a hal beteved, hogy utöbb 
a kürtöbe jusson Es fogva legyen». A 118. rajz e leiräst teljesen erthetöve teszi. 
A mig emberemet arra akartam rävenni, hogy ennek a vejszenek — mint- 
hogy ma mär vejszet nem ällitanak — alaprajzät a homokba rajzolja le, azt nem 
tudta megesinälni, a mint azonban felszölitottam, hogy a müzeum szämara arröl 
modelt csinäljon, azt pompäsan összeällitotta. E vejsze ugyan tökeletesen egyezik 
HERMAN magyar vejszejevel, de mesterszavai attöl különböznek: A szerszäm neve 
nem vejcez, hanem kalczka es kalicza, ennek volt fejye, udvara, a fejnek ket nyelve 
s az egesznck ket vekeszteke, a fej 120, az udvar 90, az egyik nyelv (= kis pelöcze) 
25, a mäsik nyelv (= nagy pelöcze) 30 szem (— pär) nadböl keszült s a szerszäm 
magassäga a vizen felül felöl volt,- hogy a ponty ki ne röpüljön. 
S ezzel immär bezärul a Balaton közsegeinek gyürlje s most mär össze- 
gezhetünk. 
Nyilvanvalö, hogy a Balaton veszpr&em-zalai partjan, Kenesetöl Balaton-Ede- 
riesig egy Es ugyanazon vejszealak uralkodott, mely nem ällott egyebböl, mint 
egy fejböl, ket szarnyböl Es egy nyelvböl. A szerszam neve Kenesetöl Kövagö- 
Örsig kaliczka (kalicza, kalitka), Köväg6-Örstöl Balaton-Edericsig veycz (vejsze) volt; 
a fogöresz ältalänos neve fey volt, melyhez azonban Kenesen a ködölek es Bada- 
csony-Tomajban a vejcz szöt (pars pro toto) jegyeztem fel; a ket szdrny ältalänos 
elnevezese mellett Balaton-Edericsen a k2s /esza elnevezest is felirtam; a közepsö 
gätnak ältalänos neve zye/v volt, de igen Eerdekes mellette a Kövesden fenmaradt 
söteltöltes, es a balaton-edericsi e/ö- vagy foroklesza nevezet, vegül a fe) nyilasät 
ajtonak hivtäk. Ez a vejszealak a Balatonpart többi reszein nem volt meg s nincs 
meg ott sem, hol vejszevel mind a mai napig haläsznak, Meszes-Györöktöl kezdve 
Keszthelyen es Fonyödon ät fel Kilitiig, a mely területen a vejszenek mindenkor 
berki formäit talältuk meg; Ep ezert En ezt az alakot tartom igazi balatoninak sa 
