A Balaton-melleki lakossäg neprajza. 391 
forgök (kisegitök) adjak fel. A vöfenyek minden £telt felszölnak (vagyis megversel- 
nek) s minden vendeget felköszöntenek. Mikor a muzsikusokat köszöntik fel, akkor 
gyüjtik a hangäszpenzt, a mi a zeneszek& Az etelek sora csaknem kifogyhatatlan: 
körmös (tyük) leves, marhahtis paradicsommal, szäraz sütemeny, becsinält vagy 
paprikäs tehenhüs pörkölt mödra (vagy mind a kettö), turös vagy di6s mäcsik, 
töltött käposzta disznöorral vagy disznöfarkkal (mely utöbbit tüntetöen a meny- 
asszony fel& forditjäk vagy epen täny£rjära is rakjak), pecsenvek (baromfi Es pöka 
— pulyka), sült teszta es «bor eleEg». A lakodalmat a czukros käsa (tejbefött s aprö- 
szölövel kevert darakäsa) vegezi be, ezt hozzäk be a szakäcsasszonyok s ez utän 
szedik — vaskannäba — a käsapenzt, a mi a szakäcsnöke. 
Nehol, különösen a sväab-utödoknäl meg megvan az a szokäs, hogy a lakcma 
alatt a menyasszony czipöjet ellopatjak. A näsznagyok a vendegek közt az asztal 
alä bujtatnak egy erre elöre kioktatott kis gyereket s ez a menyasszony egyik 
czipöjet, persze ennek tudtäval Es beleegyezesevel, lehüzza s az egyik nasznagynak 
ätadja. A näsznagy a vöfenyeket trefäsan megröja, hogy mert nem vigyäztak job- 
ban a menyasszony czipöjere, mire a vöfelyek ezert vältsägdijat fizetnek; a näsz- 
nagy a penzt a czipöbe teszi, körülhordozza a vendegek közt, mindenütt ker penzt 
bel& — bölcsömadzagra. E szokäs kezd nagyon lemaradozni s bölcsömadzagra 
most mär a menyecsketäncz alatt gyüjtenek. 
A mint a lakomänak vege van, asztalt bontanak, a häzat kisöprik s meg- 
kezdödik a täancz, mely Ejfelig tart; ezen kiki azzal tänczol, a kivel akar. Tanczoljak 
a csärdäst, de mär igen romlott formäban, a n&metest, a csoszogöst, a valczert, a 
polkät es a «padra Katil»t (= pas de quatre). A menyasszonynyal kiki tänczol- 
hat, most meg «ingyen a täncz», Ejfel utän mär fizetni kell Erte. 
Fjfelkor a zaj elcsöndesül, a nyoszoldasszony az ujjai köz& fogott härom szäl 
gyertyaval a menyasszonyhoz megy s elvezeti a szomszed hazäba, a hol a meny- 
asszonyi koszorüt leveszi fejeröl, hajaba fesüt dug, a kör& kontyot teker s beköti 
fejet becsi piros keszkenövel — menyecskesen, homloka körül simän, a kupan 
csokorba. A menyasszonyi koszorü (csinält viräg) a bekiserö vöfenye& lesz, a ki 
azt a kalapja köre tüzi. A menyecsket most mär az idösebb kerö &s kiadö vezetik 
vissza €Egö gyertyaval kezükben a lakodalomba, ott beköszöntik, aztän elkapja a 
vöfeny, egy tänyerba penzt dob, elkiältja: «Elad6 a menyasszony!», egyet fordul 
vele s ezzel megnyitja a menyecsketänczot, melyet a Balaton melleken ma mär, 
mikor a tulajdonkepeni menyasszonytäancz szokäsa elmaradt, többnyire menyasz- 
szonytäncznak vagy sortäncznak neveznek. «Enyem a menyasszony!» kiältanak 
hetyken a legenyek s aki resen äll s elsönek dob penzt a tänyerba, aze a követ- 
kezö forduläs. A menyecsketäncezban nehol sorrendet tartanak (s ez bizonyära az 
eredeti ällapot); egyik helyen a menyasszonynyal elöször tänezolnak a kerök, a 
kiadök, aztän a vöfelyek Es ügy a többiek, vegzi pedig a völegeny; mäsik helyen 
a völegeny tänczol elsönek a menyasszonynyal s 6 is vegzi be a menyecsketänczot 
Mikor mär mindenki tänczolt a menyasszonynyal, a völegeny nagyobb penzt dob 
a tänyerra, akkor öve a täncz s az a täncz az utolsö is egyelöre. A mi penz a 
tänczböl begyült, azt az üj asszony kapja — bölcsömadzagra. 
A menyecsketäncz utän szünet következik. Az üj pär ekkor lehetöleg fel- 
tünes nelkül eltünik, hogy elhaljanak; de jajj nekik, ha &szre veszik öket, hangos 
kaczagäsok &s csufolödö megjegyzesek közt küldik az üj pärt aludni. Az elsö 
elhäläs neprajzi titkairöl vajmi nehez valamit megtudni, hiszen az egesz vilägon a 
