416 A Balaton-melleki lakossäg neprajza. 
a halott lelke a mäsvilägon nem juthat szärazra. A haläl nemesak a csalädot &s 
rokonsägot sujtja, megsinlik azt az elhunythoz tartozö ällatok Es növenyek is. Ha 
a gazda hal el, amint a halottat az udvarböl kivittek, a csaläd egyik tagja kiereszti 
az istallöböl a szarvasmarhäkat s az udvaron häromszor föl s ala hajtja, igy azok 
nem sinlik a gazdät; ha az hal meg, a ki a paläntamagot elrakta, amag nem kel 
ki, üjat kell helyette ültetni. Egyik falu halottjät a mäsikba vinni nem szabad, mert 
elveri a hatärt a jeg; a vizbe fultat pedig nem szabad kiharangozni, mert azzal a 
haranggal aztän hiaba harangoznak felhö eleibe. Hogy a halottvivö länyok a kicsi- - 
nyek temetesenel ne feljenek a halottöl, kit elvittek, a kihänyt sirböl kendöjükben 
egy marok port visznek s azt ütközben hazafel& az ütra hintik. Terhes asszonynak 
a sirba nezni nem szabad, mert a gyermek nem marad meg. Hogy a vizelletet el- 
eresztö beteget hogyan gyögyitjak a sirnäl, elmondtuk a vizellethez füzödö babo- 
näknäl. 
Ezek utän pedig ätterhetünk az egyes ällatokhoz Es növenyekhez füzödö 
babonäkhoz. 
Hogy a szarvasmarha megverese, megrontäsa ellen mikent vedekeznek majd 
piros bojttal vagy posztöval, melyet a szarvra vagy a kötölänezra akasztanak, majd 
azzal, hogy a tehen keresztesontjät häarom ujjal megkeresztelik s nem engedik, 
hogy a borjüt sokäig nezzek; — tovabbä, hogy a marha megrontäsa mikepen tör- 
tenik, s ha mär a rontäs megvan, mikent gyögyitjak, majd az iställö levizelt seprö- 
jevel, majd a feherviragü giliczetüskevel, szentelt koszorüval, Szentgyörgynap elött 
fogott kigyöval, az öl szetbontäsäval, mindezt lattuk a megrontäs ismertetesenel. 
A marha egyeb betegsegeinek mäs gyögyitäsmödjai is vannak. A marhät s ältalaä- 
ban az ällatot nem kell seprüvel ütni, mert elszarad. Holdfogytäan nem hajtjäk ki 
a marhät a legelöre, mert az is megfogy. Mikor tavaszszal a marhät elöször hajtjak 
ki a legelöre, az iställö-ajtön kivül länczot s egy tojäst tesznek a földre s a marhät 
azon hajtjak keresztül, hogy erös legyen, mint a vas &s gömbölyü, mint a tojas. 
Mikent järnak el, hogy a marha a gazda halälät ne szenvedje meg, lättuk az iment 
a haläl babonainäl. Ha a tehen beteg, szarvära Urnapi ägat kötnek; ha laban bar- 
köcza keletkezik, nyülhäjjal kenegetik s az azt felfakasztja; ha nyakän suly vagy 
süly tamad, häromszor keresetlen csonttal vagy menykövel (meteor, kökori fejsze) 
dörzsölgetik es nyomogatjäk; ha kehes, kigy6 vedlett böret vagy földi tököt adnak 
be neki; ha tögye dagadt meg, hüsvet napjäan szentelt hüs csontjaval nyomkodjäk; 
ha fejeskor nem adja le a tejet, vizes lepedöt kell a hätära teriteni. Hogy a tehen 
megüzödjek, vagy az istenätkozta tüske guböjaban Elö kukaczot adjak be neki 
kenyerben, vagy keresetlen szurokkal kenik meg a farät meg a csipöjet kereszt- 
ben; 
‚ ha aztän a bika leszäll a tehenröl, el kell metszeni a gatyamadzag csomöjät 
s azt beadni kenyerben a tehennek s akkor ez megfogamzik. A tejbe kessel bele- 
nyulni, abba kenyeret kessel apritani, tejet napnyugta utän a häzböl kiadni nem 
szabad, mert elvesz a tehen haszna s veres lesz a tej; napkelte elött a tej inkäbb 
odaadhatö, de akkor, mielött odaadnäk, härom szem morzsät dobnak bele. Ha 
köpüleskor a tejfel nem kel meg, fesüt vagy krajezärt tesznek a köpülö kanna ala, 
hogy mielebb vajjä älljon össze. Vert ad a tehen akkor is, ha a gyerek fecske- 
feszket szed le. A nep elött nagyjelentösegüek azok a babonäk, melyek a marhä- 
nak a väsäron valö eladäsät biztositjäk. Ha a marhät a gazda biztosan el akarja 
adni, Szentgyörgynap elött fogott särga vagy piros pillet (pergyukät, pillökot) dug- 
jon a marha_ fülebe s virägväsarkor marhäja jöl elkel; vagy a marhät udvarän 
