418 A Balaton-melleki lakossäg neprajza. 
ajändekba kapja, vagy ellopja azt az ember, ha szerencses akar vele lenni. Ha vala-. 
kinek elvesz a kutyaja, menjen haza, a kutya nevet kiältsa be häromszor a kemen- 
czebe s a kutya mäsnap reggelre bizton elökerül. Hogy a särgasägot mikepen 
etetik meg a kutyäval a beteg ältal levizelt hüs, majd sötalan käsa alakjäban, a sär- 
gasäg gyögyitäsainäl lättuk, valamint azt is emlitettük mär, hogy a terhes asszony 
kutyät ne rugjon, hogy gyereke rühös ne legyen s hogy a kutya vonitäsa, ha föl- 
fel& tartja az orrät: tüzet, ha lefele tartja: halält jelent. 
Az ujszülött macskat, a melyiknek a szeme meg nem nyilt ki, csak ügy nem 
szabad &rinteni mint a kölyökkutyät, különben megvakul töle az ember körme. 
Ha üj macskät hoznak a häzhoz, hogy az meg ne szökjön, a gazdasszony a ke- 
mencze szäja elött laba alatt hetszer ätveszi s mindannyiszor bedugja a kemen- 
czebe s vegül a macska hätulssjät a füstös falhoz dörzsöli; hogy az üj macska 
jobban a häazhoz szokjek, a gazdasszony otthon tükörbe nezet vele. Hurczolkodäs- 
kor a macskät a vizen ätvinni nem szabad, mert a ki ätviszi, hamar meghal. Ha 
macska mosdik, vendeg jön, ha a fület mossa: kedves, ha a füle aljät, nem kedves. 
A hideglelesnel mär emlitettük, hogy a macska alfelit meg kell mosni, ezt a vizet 
a beteggel megitatni s jobban lesz. 
A tikok szaporodäsa a häzi asszonynak nagy gondjat kepezi s igy sok a 
hozzäfüzödö babona is. Mär karäcsony elötti napon, t. i. karäcsony böjtjen, len- 
cset szoktak fözni s ebed közben abböl minden csalädtag egy-egy kanällal egy 
közös edenybe rak a baromfiaknak, hogy azok j6l szaporodjanak. Hogy sok tik 
megkotoljon s j6l tojjanak, karäcsony Ejjel, mikor az Ejfeli misere beharangoznak, 
a baromfiölat kivül-belül pemettel megzörgetik s a välluba pemetvizet (a mibe 
t. i. kenyersütes elött a pemetet megäztatjäk) öntenek. Hogy a tikok korän meg- 
kotoljanak, gelencser szalmät raknak alajuk a feszekbe, a mit a vändor fazekasok- 
töl vesznek; de tesznek alä lopott forgäcsot is, ezekkel a szavakkal: «Az En tikom 
tojjon, kotoljon, a mäse se ne tojjon, se ne kotoljon.» A tikokat különben disznö- 
6lböl ültetik meg, hogy a csibek meg ne tetvesedjenek. Ha a gazdasszony kakaso- 
kat akar, vagy a tojäst rakja ferfisapkäböl a feszekbe, vagy a tikokat ülteti föszel- 
nek. Ha az asszony a tikot rätette a tojasra, mindenfele szitkot mond rä: «Ez 
egye, az egye, hogy pusztuljon el a faja is.» Ezt azert teszik, mert hät a tikhord6 
känyät is elätkozzäk s megis meg mindig meg van sigy a szitkozödästöl a barom- 
fiak is mind kikelnek. Ha a kotlöstikkal az asszony is leül egy kicsit, nem hagyja 
ott a tojäst a tik. Ha a kotlös ällatot a gazdasszony a feszekröl le, vagy felrakja 
mindig ügy fogja, hogy läbai össze ne Erjenek, mert akkor nem jöl fogja ülni a 
tojäsokat. Ha kikelt a baromfi, a gazdasszony mindegyik kis ällatkänak gondosan 
lenyiregeti a farka helyen nött kis pelyhet, aztän izz6 parazsat rak egy edenybe, 
erre szörja le a pelyhet, fölebe pedig egy rostäba rakja a kicsik&ket s annak luka- 
csain ät megfüstöli öket; igy erösek lesznek, nem ärt nekik a szem, sem mäs beteg- 
seg s nem hordja el öket a röka. Hogy pedig a känya se vigye el a csibeket, 
Szentgyörgynap elött fogott kigy6ö fejet teszik a tikok välujäba. Vegül a menyet- 
asszony ellen ügy vedekeznek, hogy a tikhäzban meg az öl körül pälezikäkat tüz- 
delnek le s azokra csepüt, szöszt vagy kendert kötnek; az utolsöval hetszer kerülik 
meg az ölat s ezt mondjäk: «Fonj menyetasszony, fonj!» vagy ezt: «Szajha, czafra, 
lefond ezt!» s akkor a menyetsszony soha több&e nem megy oda. Ha a kakas tojik, 
szerencsetleseget jelent, az ilyen tojäst hättal fordulva ätdobjak a häztetön s akkor 
nem lesz baj. Ha a farkän vedlik a tik, korän lesz tel (Udvari), Hogy a tikoknak 
