or 
— 
or 
2 
2 
3 
a 
(= 
© 
Or 
(= 
1722, 27.—30. Okt. 57 
ieg пи fom der ben og foreflog min Forlangende, at ville blifve der hos dem 
nogle Dager for det forite, derhos gifvende dennent een liden Foræring, be- 
vilgede De Det gandjfe gierne. Men der ieg dend 30. igien, jom var Fredagen, 
motte reyje bien for Gudstiennifte om Søndagen at holde, derhos figende om 
2 Dager at ville fomme der ben til dem igten, undffylte de fig, at vi vare 
bennent noget i Veyen, der til med jaa drøeb beris Huuje Tag jaa flemt udaf 
Regnen, at vi Бабе flet Bilchor Hos dem, vi ffulle nu, om vi ville, ochjaa 
fare til de andre Nabver og jofve Hos dem. Jeg jagde, ieg holt meeft af dem, 
derfor vilde teg helft være der, jaa jfulle teq och gifve dem en Foræring og 
fortelle dem Historien om voris Lands Belfaffenhed, jom de gierne maae høre. 
Her med Ived de fig fige og [ofvebe, at tage imod min Komme. 
Een Afftens Tiid medens teq denne Gang var hos de Wilde, fommer 
où andre Gronlender af Dem, jom boer paa det faite Land, til disje т Beivg. 
Saa jnart de fommer der ind udj Suulet, begynte de deris Grade Ceremonie 
med hver andre. Seent ud paa Afftenen, effter at teg var gaaen ben til mit 
Logomente og пуейа hafde lagt mig need, disligefte ofchaa de andre ив] 
Hunfet, fommer der een fra forermelte og ffriger udenfore, at nogle af dem 
jfulle ftrar komme der hen til dem, raaber ochjaa til mig, at teg jfulle fomme 
med, teg blev half bange for mine Born, jom der laae benne, ey betenchende, 
hvad det ffulle betyde, Hvorfore ieg jtoed jtrar ор og gich der ben. Der teg 
пи fommer ind, fidder de og Hafver et Abeipill for lig, Hvilchet en af dem, fom 
nu fommer til bem, og be roejede for een fonftig og forfaren Wand, ffulle 
udrette; teq motte med De andre fibbe need og jee paa, hvad denne Heren 
Meiter ville tage fig fore. Derpaa blefv Let udflucht, hvor da bemelte 
Зейон Hafde jatt fig paa Gulfvet, og tilligemed alle de andre од Qvinderne 
begyndte at finnge een pusierlig Sang, hvildjen teq ide Funde forjtaae, der- 
effter [оед hand paa een Tingeft fom een Tromme, jfreeq og rumlet blant de 
tørre Kobbeifind, fon de Hafvde lagt paa Gulfvet; iblant talte hand til de 
andre og jpurte, teg veed iche hvor effter, de hafvde od beftilt een anden uden 
for Huufet, fom ffulle Jvare hannem paa hvad hand |purte om inde; ieg (ved, 
fom teg iche forftoed det og fpurte dem, fom fabde neft ved mig, hvad det var 
og ffulle betyde. Hand jagde, det var een Død, af Hvilchen de udfpurte ad- 
ffilligt Dennem var angaaende, |purte mig och, ont teg var bange, teg liger, 
teg var iche bange for deris Giederie, thi det var Løgn, de foere med, hvor- 
till de jagde ney. Omfider gid teg bort fra dennem, men mine Born Идет, 
De hafde dette Aberie for fig шее] dend heele Natt igiennem; mand fand heraf 
Dog jee, at dend famme Superstition med at udiporge de Døde, jom mand 
antreffer Hos alle andre Hedninger, ochjaa findis Hos disje. Ellers ffulle teg 
anjee Dette Aberie meere jom et Spil og Leeg iblant dem, end jom et rett 
Diefvels Koglerie, Hvilchet ieg dog troer disje Folch intet af veed. 
Der blefv mig denne Gang af de Wilde fortalt, at een jer Dagers Reyfe 
Norden for 08 er een Sted, hvor de Fold, fom der boe, om en 3 eller 4 
Maaneder her effter fange ftore Torit, disligefte er der fammejteds ftore Elfver, 
hvor de om Sommeren och faae |fion Zar, ftørre end dend her fangis. Ellers 
5 har teg denne Gang intet finde udrette hos de Wilde, uden at ieg iblant med 
