60 19229. 30° Dec: 
ud paa Søen, at jage effter Kobber og Fugle er jtorre Plasier, og dermed 
fand de och nære fig. Seq fand och iche heller herudj betage dem deris Fri- 
bed, om De jfall givre got, og endda tache Gud, at teg imellem jtund fand 
discurere med Dem og da faaer lochet dem till at fiende een Bogitaf eller toe. 
Dend 9. gaf teg Kojuch Forlof at reyje Diem igien, effterfom teg dog 
fornemmer liden Stadighed Hos hannem, jaa har teg och de andre 2?° igien, 
Gud gifve mig ellers Lyde, noget got ved dem at finde udrette! 
Eodem jaa velfom Dagen tilforne var nogle af vore Gold Nord paa 
Neenspen, hvor de fich Spor af Reenen, jaa och een Meen, men fom ham 
iche nær, een Harre og nogle fane Nyper, jampt et par Refve Нор de Der 
jammeltens. — 
Det er endnu т Wende iblant ие Folch om de 3 Qvuinde Menniifer, 
jom 10] Hoyloflig Sbufommelfe Frederici 5 Tid Бе fort her fra Landet, 
thi een Afftens Lid, jom var dend 18% December, fortalte de 2? Gronlender, 
jom ere her Hos 08, mig derom, og vifte och at nœfne dem ved Naf, at de 
jamme hedte |: jom och jandt er :| Guneling, Kabelau, Sigiokou, af hoilche dend 
gene var een gammell Kone og de 2? andre unge Piger, Hvis Venner og 
Baarørende endnu een deel [fall være i Lifve. Dend Sfipper, eller Kaluse, 
jom de falder, Der toeg dem herfra, bejfrijver de jaaledis, at Hand formanede 
iche at gane, men jad paa een Stoell etc. 
Till Datum, font er dend 30. Debr., ere mine 2% Grønlænder Disciple 
jaa vit avangeret udj deris Lægning, at de bar lært at fiende alle Vogitaf- 
verne; Derforuden Har 1ед och nogenleedis imprimerit dem een enfoldig og 
bitortife Sunbifab om Gud од Sfabeljen, om Syndefaldet, om Weennijfens 
Forlosumg, om Dommen og det œvige Lif, pan Hvilche Stocker de och от: 
dentlig veed at мате, naar teq dem derom tilfporger; alleene hvad Menniffens 
ба og Opreysning ved Christum er angaaende, Da maa ieg шее} med Bil- 
[eder Dennem derom underviije, jom for Crempell till at imaginere dem, hvor: 
ledig Diefvelen forforte vore forjte Forældre till at ofvertrede Guds Bud, 
betienner teg mig af et Trolds Billede og Efiterlignelfe, forflarende, at det 
er dend jantne, jom de falder Tongarsuck i. e. een Dodning eller Giengan- 
gere effter 00118 Lalemaade, for Hvilche de fige, de ere bange, naar de ere 
for dem jelfo og gaac i Morchet, mens deris fonjtige Hexen Meftere, fige de, 
holder Samtale med denne Tongarsuck, jom gifver dem adffilligt at vide, 
om boilchen fle Superstition tilforne melt er. 
Der ии Gud var blefven vred paa Menniffene, fordi de adlydde Зее: 
fen og giorde mod hans Billie, da ofvergafv hand dem benne Tongarsuck, 
hoilchen giør Weennijfen alt Ont, dræber dem og tager dem till fig udi fit 
Sloduus i.e. Helfvede, hvor de altid maa pints och bremdis, men Jesus Chri- 
stus, Guds Son, Hand еее Menniffen og fagde till Gud, fin Fader, at 
Sand vilde blifve Menniite og døe for dennem, det jfiede etc., од effter at 
Hand paa tredie Dag har veret dod, ftoed Hand igien ор fra Døde, nedfoer 
till Helfvede од toeg jaa Menniffen fra Diefvelen og forte dem till Guo. 
Saa mange Derfor, jom nu elfe og paafalde Gud og Jesum, dem vill Hand 
effter Døden opveche oq tage dem till fig udi fin herlige Himmel, hvor. de 
20 
35 
