68 1723, 7.—9. Marts. 
derom funde underviije; de erflerede fig at troe fuldfommeligen alt hvad teg 
fortalte dem om Gud og glædede fig at høre, hoorledis Guds Son fulle 
fomme igien og opveche alle Døde og tage dent till fig udi Himmelen, jom 
elffe og frygte Gud, hvor de aldrig meere {fall døe eller vide af noget ont 
at fige etc. aa en Sted т Særdelished, hvor ва pan Hiem Neyjen loge- 
rede, да! de Wilde en Prove og Beviis fra fig hvor vit de reflecterede paa 
min Tale og Undervusning till dem: thi jom der fom en liden Dreng frem 
till mig og bafbe om Haljen hengende et lidet Stoche gammelt Tree, og teg 
jpurte, hvor till det fulde og bvorfore hand hafde det hengende om Halfen, 
fvarede Faderen, at hand bar det for at hand jfulde bafve god Lyche till 
Robbefangit etc. 
Jeg jagde, faadant var idel Daarlighed og Funde flett intet givre der till 
eller forifaffe ham nogen Lyche, men dend Store Gud allene, jon bafver ffabt 
og ever alle Ting, gifver dem Lyche till SKcobbefangft, og vitdere, de Ще. der- 
for faîte jaadant fra fig og iche fette nogen Зтое derpaa. Disligefte en 
gammel Rierling hafde och bengendis om Hallen et Riæffte Been af en død 
Ref og en Nafne Kloe, Hvilchen teg iligemaade jpurte, hvor till hun det 
brugte, fagde: hun giorde det, for hun ftulle lenge lefve; 1ед fagde, hun baîde 
ide vift, at hun indbilte fig jaadant, thi hvad Funde det hielpe till hendis 
us Forlengelje; dend ftore Gud alleene, jom bafver jfabt hende og gifvet 
hende Lifvet, raader och for, hvor lenge hun ffal lefve, Hun motte dog en 
Gang døe, men derfom Hin vilde frygte og elfe Gud, ра №1 Hand omfiver 
opveche hende од gifve hende et evigt Lif, hvor Hun iche af nogen Alderdom 
eller ©vagbed ffulle beiveris, hun ffulle derfor faite det vech fra fig og iche 
meere bruge jaadant. Dette Jamme [ved hun og alle de andre, jom till lige 
Superstition vare bengifne, fig vell befalde, far det af Sallen og faftet det 
bort fra fig, ja famptlige Qvind Folchene, jom bafvde Perler т Vrene og om 
Hallen hengendis, jpurte, om Gud och iche vill, de jfall bruge dem. Seq jagde 
jo, det vill noch Gud, thi de bruger dem ichun till Brydelje og iche т nogen 
anden Betydning. 
Det passerede och pan bemelte Sted, at en af dem hafde ftaalet noget 
fra 03. Jeg vilde iche haardeligen tale dennem till derfore, men fagde, at Gud 
blefv meget vreed paa Dem, fon ftal det, andre tilhørte, og at de fommer till 
Diefvelen udi Helvede; de |fulle derfore lefvere det tilbage, Jom de hafde ftaalet. 
De raadførte fig herom med hinanden, og omfider fom og lefverte det Staalne 
igten. Det er iche at tvifle paa, at digte ftachels Menniffer, nejt Guds Bie 
ftand og Hans frafftig virchende Ord med Tiden lettelig fall lade jig vinde, 
naar jom mand tchun ellers forft fand fomme. т dend Stand, jaa mand tydelig 
og Juldfommelig fand foreftille dem alle Ting, Hvortill och maae fomme, at de 
finde Holdis till jftcheliqg Orden og under nogen Disciplin, hvor till de och 
vell jfulle lade fig begvemme, effterjom be af Naturel er heel flexibel og 
foyelig. 
Dend 9. Martij fommer nogle af voris nefte Naboer hid till 08, hafvende 
med fig abdjfilliqge Sager dennem tilhørende, her at ville ferdig giere. Ai 
jpurte, Hvorfore de giorde iche jaadant biemme 008 dem фею, de jvarede og # | 
0 
— 
— 
5 
© 
0 
© 
» 
30 
> 
5 
= 
(= 
