Relation om Gronland. 39 
Guds Dyrchelje, hvor til vi iche hafver fornummet det allerringiite, thi naar 
de har været 008 08 paa de Tiver, vi har holdt vor Guds Tienifte eller 
Bøn, bar de mellum dent jelfv leed der ad, og крим anjeet det jom en бе: 
jynderlig Sfich og Ceremonie (jom vi och finder 008 dem en flags Siungen 
5 om Diur og Fugle). Jeg bar jaa meget, ieg finde, og de funde fatte, ved 
Ord og Tegn forflaret dem, at der er en Gud т Himmelen, jom vi lofver og 
tilbeder, der har jfabt alleting, derfor ffulle de och giere ligejaa, være much 
ftille og pritje derig Sfaber, hvorudj de och ere Iydige med at folde Sœn- 
derne tiljammen og at holde fig gandffe ftille og alvorligen, jaa lenge Bønnen 
og Gudstienifte varer. Jeg bar dend Forhaabning, at var teq deris Sprog 
mechtig og Funde fuldfomelig exprimere min Meening for dem og foreitille 
dem Forlosningens Hemmelighed, disje arme Weennijfer, net Guds naadige 
Hielp og Biltand, lettelig ffulle lade fig vinde, effterjom mand iche finder de 
Forhindringer hos dem, jom 008 mange andre Hedninger, thi de hverden af 
vrang viis Philosophie, ey heller hine herjfende Begterliqheder eve indtagne. 
Alt mit Verch ligger derfor for det forite paa ©progets Lerrelfe. 
Det var Stade, at mand iche hafvde meere lagt fig effter det Gronlandjfe 
Sørog dend Zid, de 3% Dpind Folch udi Høyloflig Shufommelje Frederici 
3tii Tid vare førte herfra og til Kiøbenhafvn bragte, effterjom ieg fornemmer 
af de faae Vocabulis, {ont ieg endeel excerperit ex Adamo Oleario, og en- 
Deel Бер mig communicerit af vel edle Professore Arndio Magno og var 
af Sf: Casparo Bartholino insererit udi hans Actis Medicis, fommer mejten 
Deelen ofver et med dette idbige Gronlandjfe Sprog, da Hafvde det jamme 
været 08 en god Manuduction til en tydermeere Erfarenhed der udj. Jeg 
hafver hafft adjfillige Speculationer og бота hog mig angaaende det jamme, 
men i alt forefinder ieg jaa megen VBanffelighed og Langjomhed, thi alting 
berver paa Tiden og den daglig Omgiengelfe, men nu at formaae nogen af 
Dem jtedbe Hos 08 at forblifve, bar til denne Dags faldet umueligt; her er 
ichun det eenifte Middell forhænde, om nogen af vorig Dos dem fand forblifve, 
og jaaledis effterhaanden fomme til Sproget3 Fattelje, til hvilchen Ende ieg 
hafver jatt Aron Augustinisøn Dos dem, og jaa lenge de blifver {аа paa 
Det Sted, er det Forjlag iche uden Nytte, men naar de om Sommeren ftrip- 
per og omfarer, maae hand vel №8 fra dem. Fornemmelig fall vi finde 
Det iche for Dend mindite Gothænbdring og Instans, om vi end fand fomme 
til ben brugelig Erfaring udj devi Sprog, sc: fordi der Hos dem er ingen 
Slags Guds Dørchelje eller Devotion, og det derfore vel udj deris Sprog 
fall være Manqvement paa Ord at explicere en {tor Deel af Troens Semme- 
lighed med. Derfor var det befte, at nogle unge Berjoner funde med Sfibe 
blifve bortforte herfra Landet од iblant Chriftne opdragis, og |aaledis faae 
en fundamental Impresssion 1 Siertet af dend jande Guds Kunodjfab, од jiven 
her igien til Landet at forjendis, for igien at gifve deris Lands Mænd 
jamme Opliusning. 
Dog var det iche raadeligt, at disje Menniffer ие tagis noget nær 
0е0 Dend Зав, vi boer vaa, at vi iche jfulle der ved giøre dem flychtige for 
45 08 eller opreyje dem til Fiendffab imod 08. Men ffulle nogle tagis herfra 
— 
> 
_ 
On 
2 
(=>) 
2 
or 
3 
© 
3 
O1 
4 
> 
