38 Relation om Grønland. 
Spil, Exercitier med Slyngen og Dislige, hvormed de ftore ochjaa iblant 
diverterer Tiden. 
Dend jfiendelig Polygamie, jom grasserer iblant alle Hedninger, veed 
Gronlenderne intet af. Men en Mand har ichun en Huftroe, jom hand Бе: 
holder til fin Død; naar hun er Død, giffter hand fig igien, men om en Enche 
gifftis igten, har vi endnu iche erfaret. Alligevel at Mand Folch og Qvind 
Folch omgaai$ jaa frit med hinanden, at de ligger tifjammen, Forældre og 
Børn, Drenge og Piger udj et Rum eller Seng (dog hver Familie for fig, 
Sønnerne paa Baderens Siide og Døttrene ved Woderens Siide), jaa Fand 
Dog Aron fortelle, at hand i all dend Tid, hand bar ligget der inde Dos 
dennem, aldrig bar feet bem rove hinanden til nogen Utucht eller Letferdig- 
bed, men deris Omgiengelfe at vere gandffe faaldfindet. Hand flutter vift, 
at naar de ville giffte fig, maae de joge til andre Steder. Korteligen, mand 
fand med ftorjte Plagier betragte deris jfichelig Væjen og Omgiengelje. 
12. 
Om Grønlænderne hafver nogen Religion eller Guds Kundskab. 
Mand fand iche andet fornemme, end at de Grønlænder ere vette Geve og 
veed flet intet af Gud at fige, men lefver ligejom ufornufftigt See, thi naar 
ед har jpurdt dem, hvem {om bafver jfabt og giort Himmelen og Jorden, 
Svel og Maane etc., jaa veed de intet at jvare derpaa; vel forftaar de Sve- 
fen at være en %arjag til Gresjet3 Oprindelje af Jorden og vildere, men 
Dog alligevel jee dem iche paa nogen Maade at ære eller at dyrde enten 
Svelen eller Maanen, eller at hafve nogen Slags Guds Dyrdelje, De hafver 
eller3 dobbelte Nafvne paa Soelen eller Waanen; Soelen falder de afminde- 
lig Sakanaék, undertiden Mala, ogjaa Ajune; Waanen heeder Aningan, dend 
falder de och Kaumet; om bise adjfilte Nafone jfall betyde noget hos dem, 
fand ieg iche forjtaae. Naar de har ject Bøger hos mig med dend Herris 
Christi Billede, eller andre Billeder med Straaler omfring, har de |purdt, 
om det er Sakanaék, Svelen. Men пи fiden ieg baade ved Tegn og Bil 
leder, jaajom Skabelsens Historie og fleere, jom ieg hafver afridbet for Dem, 
har jegt at foreltille dem, at der er en Gud i Himmelen, fon bafver |fabt 
og opholder alleting, og at der er et andet Lifv effter dette Lifv etc., da veed 
de at мате noget derpaa, naar ieg |pørger dem Der om; men De andre, jom 
iche hafver hørt jaadant af mig, veed flet intet Svar at gifve. 
Jeg veed iche, om ieg fall optage det for anførte Crempell af Supersti- 
tion med at оше igien, jom hin Grønlænder abede fig med, jom et Bidnis- 
byrd og Tegn paa, at de шаае hafve med nogen Diefvelens Ktoglerie at beitille, 
og Derfor ochjaa maae viide, at der maae være en Gud til, jom har jfabt 
alleting. Af dend jommelig Maade, jom de bafver med at begrafve deris 
Døde og at legge endeel deris Reedjfab, Aarer, Wil og Bue etc. Hos den- 
nem, og det vel med Steen og Jord overhyller, agter ieg ey Heller noch til- 
ftrechelig jaadant at beviije, thi mand ffulle vift tenche, vifte de noget af 
Gud at fige, da ffulle det Jamme vel yttre fig i nogen Slags Andagt eller 
BR 
0 
15 
(WN) 
on 
oo 
0 
i 
> 
45 
