1722, 6. Marts. 17 
tilforne hang egen Fordriftelje og Haftighed, at hand flveg en af dem paa 
Munden, fom fom frem at ville abe og fixere hannem; der ofver anfaldt en 
heel Hob hannem og floege hannem meget ilde. En af dem jprang jtray hen 
og tveg hans Flint bort, af Frygt, hand der med |fulle giøre dem Sfade, og 
5 fic hand dend iche igien, førend teg end пи fom der ind. Wied ftor Itod jleed hand 
fig fra dem og toeg fin Tilflucht til et andet Huus, hvor hand hafvde fin 
Øre ftaaende, tenchende Dermed at ville forjvare fig om paa |fulle gielde, men 
de forfulte hannem ide lenger end til Derren, jaa forlved de hannem. 
Det var Gud Hoyligen at tache, at det gid jaa af, og iche ftorre Ulyde 
jfiede, effterjom de noch funde hafve flaget hannem ihiell, om de hafvde vildet, 
men disje Menniffer ere iche af nogen ildff og vredagtig Убит, jaa de ide 
fetteligen fall lade fig yttre til nogen Onbifab, med mindre de blifve operrede. 
Dog vare de Fold, Hos hvilde hand er i Huus, ice med i denne Action, 
hvilde, liden Slaget var ofver, fommer og trojter ham og toer Bloedet af 
hannem. Hine vare fiden heel bange for fig mod min Anfomit, befrygtende, 
at vi igien Ще befvne dend forøvede Bold mod Aron paa dennem. De 
. bad och Aron, at hand ide |fulle fige mig der af; og effter Hans Underviis- 
ning, der ieg jpurde, hvor hand bafvde faaet de blane Øyne, {om de hafvde 
gifvet hannem, jagde de, hand hafvde ftodt fig med fin Flint, der han |fiød 
effter en Harre. Jeg vilde og ide heller meget lade mig merde der om, 
effterjom De vare jaa frygtagtige. Aron formanede ieg, at hand en anden 
Zid ще være forligtigere og Heller taale en liden Firering af dem, end 
gifve dem Anledning til det, font Funde være for ham jelfo farlig og jfadelig. 
De paaltoed nu at ville hafve hannem Diem fra fig, foregifvende, at de blefve 
nu ide lengere paa denne Sted, men vilde reyje hen ind т iorden for at 
fijte, Dog ofvertalte ieg dem at beholde Ham hos jig endnu en liden Tid, og 
jom hand halfv frygtede fig at være allene, [ved teg en af mine Fold blifve 
tilbage 008 hannem, hoilchet de ide fynderligen jyntis om. 
(Ellers fand Aron ide nochjom fortelle det ffibelige Forhold imellum 
Dem jelfv indbyrdis; de omgaais meget fierligen og eendrechteligen, jaa hand 
aldrig hafver feet dem gifve hin anden en juur Mine. Hvad de faae af Filt 
og Gugell, deele de med hin anden, jaa at dend, jom forit faar fogt, byder de 
andre т SHunjet Hos fig, og hine fiden dem igien. Meendents og Qvindernis 
Omgiengelje er iligemaade høfvijf од tuchtig, og har hand aldrig jeet nogen 
Letferdighed af dem, iche heller af de Unge. Men jaa fornøyeligt, jom det er 
т Иде Maader at omgaais dem, jaa uliideligt er det dog i Henjeende til dend 
Sfidenvorenhed og Stand, der er udj deris Huufe af Thran og dislige, jaa 
at for dend, font iche er vant der ved, falder det temmelig bejverlig at lefve hos dem. 
Dend forite Afften, ieg var Hos dem, jom teg var falden i en liden 
Slum, og Linjet inde Hos dem var udjlucht, fif ieg høre der nedre udj 
Hijet en Sang og Heyen (paa dend jamme Maade fom Findlapperne udj 
Nordlandene pleyer at jiunge) sc: om beris Jadt og Filferie, hvor hos de 
oc) |lveg paa en Tromme, fon er et Sfind, trechet ofver et Tønde Baand eller 
Dislige. Det varede vell en 1/2 Time, imidlerftund holt de lidet op, da en 
4 begynte at give jom en Hund, og andet fandant Aberie meere. 
LIV. 2 
— 
> 
m 
Qt 
г 
> 
© 
[SAS 
© 
> 
= 
[PAS 
> 
© 
