14 . 1722, 21. Jan.—12. Febr. 
be igien ud af Glæde. Om denne gamle Ovinde har Байё nogen jer Lande 
eller Susperstition her under, fand ieg ide troe, effterjon vi finder ingen 
Îlags Guds Dyrdelfe eller Andagt hos dem; dog fand de vel fIutte, at ved mit 
Embede og Berjon er noget singulair frem for de andre, hvilden Slutining de 
iblant andet vell ochjaa fand givre fig deraf, naar de har været hos 08 paa 
de Lider, vi har holdt voris Gebeth og Gudstienifte, ba Har de alt feet jaa- 
Dant af mig at forrettis, og hver Mand at være ftille og andechtig, naar ieg 
predicher for dem eller betiener dem med Nadvereng Sacramente. Saa pleyer 
ieg och, naar de purger effter mit Mafvn, at viife op til Himmelen og jige, 
at ieg er Guds те og Tiener og hører Gud til, jom har jfabt Himmelen 
og Jorden etc. Hender det fig, at vore Fold fand givre dem noget lidt til 
moebe, eller de mifter noget af deris Baader, ках fommer de og flager det 
for mig. Hvor jom helft vore Fold fand treffe bem, jporge de effter Pelleste 
i.e: Breeften, vill och, at teq Hos dem her i Landet ffal forblifve, men Sfip- 
peren med fine Fold og ©fibet jfall ichun reyje tilbage. 
Saa begafv teg mig igien paa Hiemreyjen og effterloed hos dem en Ber- 
jon ved аи Aron Augustinisön, med Forjeg, om be vell jfulle vilde [tbe 
hannem hos fig, da hafver ieg iforjat, at lade hannem der en Tid lang 
forblifve, т den Forhaabning, at hand ide allene ved dend daglig Omgiengelje 
disbedre |fal lære Deris Sprog, hvor paa och all min Dessein mejt hviler, men 
end od, at hand funde fomme i nogen Erfaring om deris Handtæringer med 
Kobbe Fangit og viidere, Hvilchet funde fomme 08 til ftor Fordeel og Nytte, jaa 
vel i det aandelige jom legomlige, om Gud jamime Forjlag naadelig ville vel- 
ligne. Jeg maae befiende, at det har foftet mig mange Lander, hvorledis teg 
Hall anfange det med 018]е arme Weenniffer; og førend teg rettelig faaer fattet 
Dervis Sprog, fand ieg lidet handle med dem ubj deris Omvendellis Sager. 
Ween til dette at ı Berch Jette, er bemelte Berjon et habil Subjectum og af en 
god Capacitet til et og andet at udrette; og for at encouragere hannem til 
Dismeere Bindffibelighed Her ud inden, Har ieg forjichret hannem om en god 
Discretion og at recommendere hannem hos Bedfommende til Befordring. 
D. 1. Februarij fommer der 3de af digje Grønlænder og beretter 08, at 
Aron Augustinisön lefver vell, og at hannem intet ont af dem |fall vederfaris, 
de ville Derfor hafve en liden Foræring, jom de och fid. Jeg gafv dem od) 
Brefv at føre med fig tilbage til Aron, jom de т Førftningen giorde fig Be 
tenchning at imodtage, ey begribende, hvad det motte betyde, Dog om fider 
forvarede det Hos fig og [ofvede det hannem at lefvere. 
D. 12. dito døde en af Lands Folchene ved аи Joen Olsjen, Jom en 
Tid lang har været jengeliggende; hand var fra Begyndeljen iche vet frit, hvortil 
od om fider tilflogis hannem Scourbut, effterjon band altid, hvor hand 
funde, jogte Magelighed. Cllers hafver och nogle af vore andre Fold været 
plaget med Scourbut i ænderne, font dog igien er ofvergaaet, at de nu, Gud 
ffie Зо! er vell til pas. Hendrich Wilshuusen er nu allene iblant 03 
fvag og jengeliggende. Hand hafvde en gammel Sfade paa fit Been, {om 
igien er opbrødt, og har Berchen flaget fig for bands Vroft, jaa hand er heel 
ni 
0 
© 
5 
oo 
0 
oo 
5 
LS 
0 
upasjelig. Hvad Gud vil givre med ham, ftaar i Sans faderlig Billie og For: 45 
