80 1723, 12.—24. Ма]. 
bafbe Logomente os 08, hans mindfte Søn bar ieg igien ofvertalt at blifve 
her Hos mig, dog med dend Bilehor, at hand iblant шаае fare Diem till fine 
Solch og jofve 008 dem; de andre tvende, Hans Brødre, fommer och iblant 
hid, Hvilchet jamme nytter Dog faa meget, at ieg derved faner Leylighed at 
igtentage med Dem, hvad got de tilforne bafver lært, jaa de aldeelis iche for- 
glemmer Dette. 
Her er т disje Dage anfommen 2 Konne Kajater i. e. ftore Baader langt 
Sønden fra, jom achter fig i denne Sommer at fare Nord, hvor Hval Fang: 
jten er, og der jammefteds Vinteren ofver at forblifve for at Пе Hval; de 
berettet och, at med forfte fommer der fleere Sonden fra og achter fig och did 
ben. Denne lange Reyje maae de tage fig paa alleene for Hvalfift Bardernes 
Sfyld |: faajom her omfring og Sonden fore er ingen Hval at faae:| hvilche 
De nødvendig behøfver, jaa vell till endeel deris. Tiife Redjfaber, jom ochjaa 
Dermed at jammenbinde Træverdet udj deris Baader etc. 
(Ellers er den ftorjte Deel af de her i Nepiset Sundet tilholvende Gron- 
fender пи i Motion at begifve fig derfra igien, enhver til fine Slater, en- 
Deel imbtilf Fiordene for at Пе Lodder og der effter, mens Sommeren varer, 
paa een Jadt, andre igien Nord effter; hafde vi været jaa Iychelig, at vore 
Sfibe, imedens jaa mange Bilde fig her opholte, vare anfomne, da hafde vi 
vell faaet en ftor Deel Sfind Vare hos dem, men vi hafver nu intet at 
gifve Dem Derfor. Gud naadeligen forandre dend till dato continuerlig fal- 
Dende Kulde, nordelig Vind og Eneelufft, jom forhindrer vore Sfibents Бен: 
melig Anfomft till 08 og ellers gier 08 Tiden iblant lang og Fiedjommelig. 
Dend 24. Май теу\е ieg her hiemmen fra Nord effter med en Chalupe 
for at ville erfare Landets Belfaffenhed hev Norden fore et Stoche Key; om 
Aftenen fom vi till endeel Vilde, tilholdende i Telter, hvor iblant och vare 
nogle af bem, ош т denne Vinter boede her i Mærværeljen Hos 08, vi tveg 
рег Logomente om Matten, men om Morgenen blefv der et ftormende Beir 
med Sneefod af Sønden, hvorfore vi och dend Dag motte blifve paa Steden, 
og fom vi der af de Bilde blefv fortalt, at endda en Dags еде Norden 
for jfulle være en Зав, hvor der fanges baade Lorjf, Qveiter og Мори, 
vilde ieg och det erfare, hvorfore ieg Dagen effter, jom var dend 26., der Beiret 
[ved af at ftorme, {cedjaget af en Зах Gronlender, reyite och did. Under Beigs 
treffede teg Folch noch alle Veigne, men de Jjamme var gandjfe fremmet for 08, 
og vi for bem, thi de hafver endda iche fiden Anfomften hid været Hos 08, 
dog bafver de hørt om 08, fornemmelig var dennem af de andre Grønlænder 
berettet, at ieg vifte at fortelle Dem jaa meget om Himmelens og Jordens 
Sfabere etc. Jeg ие пи derfore ochjaa fortelle dem ош jaadant; enhver 
af dem ville hafve mig udj fit Зе, og hvor ieg gich ind, fom der andre og 
jamlet fig uden for Dorren for at ville høre hvad ieg funde fige dem om Gud 
og Himmeriige; de bad och, at teg ffulle ffaîfe det jaa, at dette langvarige 
Winter Veir motte aflade, hoilchet hindret dem deris Nering at joge. Jeg 
jvarede, Gud alleene formaaede jaadant og alt andet, men ieg er 1фии jent 
till dem af Gud, at teg ffall forfynde dem om Gud og Hands Gierninger, 
hvoraf de intet vide, men Warjagen till dette onde од langvarige Vinter Veir, 
m 
m 
© 
© 
© 
> 
> 
> 
