1 
> 
= 
ot 
© 
© 
2 
3 
3 
4 
ot 
© 
[EL 
> 
1723, 16.—23. Nov. 107 
torde Det iche være uden Fordeel, om en Colonie der funde ортез. De be- 
vettet ochjaa her hos, at der ner Dos er en junc) Bla med Grejs og jmaae 
Sfofv, disligeite Lar, Qveter og Nodfift Hangit, ja ide langt derfra fall od) 
finbis forfaldne Suule effter Kablunackerne, i. e. vore Norife. 
Smidlertid teg var hev Nord Hos de Wilde, fom var en temmelig ftor 
Forfamling, jaae teg min Forundring paa deris Vejen og Lefonet, thi effter- 
jom De vare jaa rigeligen forfiunede med Mad, jaa vell Hvall jom Kobber, 
da lefde de hver Dag effter deris Maade berligen og udj Glæde; de gid af 
Det ene Huus i det 27% for at Беюде hinanden, од effter at de hafde vel ædt 
og frosjet, ftoed de op at leege; hvilden Leeg beltoed der udj, at de hafver 
en liden Tromme, jom er en Ring af Been, ofvertrechet med Sfind, dend flaer 
De paa med en liden Step, brugende der hos pusjerlige Geberder med at rite 
paa Hofvedet og at bøye Ryg og Lemmer hid og did; de fiunger od tillige 
med nogle iblant bem brugelige Bitter, jom meft gaar ud paa en Melodie og 
handler ont deri Handtæringer. Till at forøge jaadan deris Lyjtighed, har 
de vell de &raværende for Yar og aber enten effter deris Tale eller andre 
Sæder. Saadant Giedjerie Drefv de en gandjfe Matt udj det Huus, jom ieg 
var til Logomente udj; Der Janımejteds passerede od dette: Der var en Mand, 
jom ide var vell tilpajs, hvilden en anden effter deris Indbildning og Super- 
stition Не curere eller jnavere forfare, hvad Udgang hans Sygdom |fulle 
fane. Den jamme Heren Weejter lagde fig paa Ryggen paa dend Siugis 
Seng, ligefom død og henrydt, hvor da Hans Hofvet af Patientens Qvinde 
med en liden Stod blefv oplofft; iblant [oed hand Hofvedet lettelig ovløffte, 
iblant giorde hand det tuncht og ttifft, jaa hun tche Finde roche det, og med 
hvert at hun |aaledis lofftet paa hans Hofvet, jpurde hun hannem om adjfil- 
ligt med ftor Alvorlighed, ligejom fiddende udj dybe Lander, Hvilchet jeg iche 
funde forjtaae, men paa jaadan Tiltale jvarede hand hende undertiden et Ord 
eller to og undertiden ide; paa Slutningen begynte hand at mumle og fiunge 
og iblant Hoyt at ffraale og ffrige; dette Wherie varede fnart en heel Timis 
TiD, imidlertid jad den Siuge for fig jelfv hen paa Benden, og alle hans 
Kleder og Boye laae der mit раа Gulfvet. Cfiter at nu alle denne Cere- 
monie bafvde Cnde, jpurde teg dem, hvad det var од |fulle betyde; de jvarede, 
at jaadan Ceremoniel |fulle tiene til Dend Siugis Selbreedelle. Jeg ftraffebe 
Dem Derfore og underviilte Dem effter Muelighed, hvor daarlig og gandijfe 
frudtis-løs jaadant Giecherte var, Der imod formanende dennem at paafalde 
dend Almechtige Gud om Hielp т deris Mød og Sygdom. Ween Disverre, de 
toeg jig flamme Undervitsning og Correction ide nærmere til Hiertet, end at 
De nœîte Afften Der effter pfvede Det jamme igien. Saaledis ere de arme 
Vanvittige hengifvne till alleritorite Superstitioner og daarlige Indbildninger, 
hvorfra Gud naadeligen redde dennem! Cllers motte de gierne høre, at ieg 
funde fortelle Dem om guddommelige Ting, og vilde alle og Enhver af dem 
hafve mig 10] deris Huns at ligge, og jaa juart ieg fom ind at bejoge dem, 
bad de Шах at ieg |fulle fige dem noget om Gud etc. Dend naadige Gud 
oplyje veris blinde Fornufft, omfider at maae fatte dend guddommelig Sandhed, 
45 ieg baade nu og her effter fand dennem foreholde. 
