Or 
= 
© 
> 
=} 
2 
OV 
8 
> 
3 
[SL 
CS 
© 
45 
1724, 26. April—6. Ма]. 123 
hoilchen och gaaer igien bort med Lodden. Bemelte agtet fig en 4 à 5 Mile 
her Norden fore, allene for at befoge de der boende Gronlender og at givre jig 
Iyitige med Dem. Jeg underviifte dennem forteligen om Gud, hvor om de fagde fig 
och tilforne at hafve hørt af de andre Kalaler, jom ieg пей afvigte Sommer 
paa forhen melte Søer Revje hafvde talt og discurerit med. 
D. 30. April fom min Collega med Bogholderen hiem ubaf Fiorden 
Amaralick, hvorthen de D. 24. dito vare reyfte ind for at beluge de der boende 
Gronlender. Deris medhafvende Fold hafde jfudt der inde i bemelte Dage 
endeel Harrer og Ryper. Neensdyr Jane de vel och, men funde ide fomme i 
Sfud med dem. 
©. 4., 5. og 6. Maij var ieg hos de her ftrax Norden for til en fnap 
Deuil omtrent, udj Nepiset-Sundet tilholdende Gronleender, hvilche endeel inde 
fra Fiordene, og nogle af dem her omfring i Winter boende, der jammefteds 
ig nylig Hafde forjamlet, for at Пе dend faa fallede Nognfist, jom nu til en 
Bar Maaneders Tid der i Sundet fangis. Der var en ftor Forjamling af 
wold, jom holte till udj Lelter, ftrøe viis, her nogle, og der nogle, og vare 
til jammen ofver 70 Telter |: hvilden Forfamling er dog ie at ligne imod 
dend endda lengere Norden fore, omtrent til 4“ Mile, Hvor der paa disie 
Liver ochjaa pleyer at opholde fig en ftor Hob Folg:. Jeg belvate dennem 
alle og gid fra Telt til Telt og underviijte dennem om Gud, hvildet mange 
vell med temmelig Attention paahorte, men endeel holte for Giecherie, og [ve 
der ad, belpnberlig, hvor mange paa en Sted vare forjamlede, og dend ene 
hafvde Driftighed af dend anden, hvor iblant och en, der ieg engang læfte 
for Dennem og talte om Christ] Tilfommelje till Dommen, falt mig ind i 
Zalen og jagde, det var ide jant, hvad ieg agde, at Himmelen jfulle falde 
ned, thi en af beris Angekut, der hand i Vinter herede, hafde talt med аа: 
nen, og figer, at Himmelen jfall ide falde ned, men Pelleste lyfver etc. Og 
jom famme Heren Meter var och der i Nœrværellen, {oed ieg hannem falde - 
og talte hannem til og jtraffede Ham for fit Giøglerie og Abejpill, hvor- 
ved hand bedrager andre. Men hand vilde ide tilftaae, at hand hafde jagt 
jaadant, jagde, fig og intet at viide eller Funde, af Frygt, at ieg jfulle givre han- 
nem Ont derfore, jaajom vi tilforne hafver truet dem, jom udgifver fig for 
Angekut, at vi |fulle flae dem ihiell, om de tche Holt op med deris Giøglerie 
og jedvanlige Superstitioner. Jeg jeer vell noch, at det er mueligt, effter 
Haanden at finde imprimere bise arme Clendige en Hijtorijfe Kundjfab om 
Gud, men fall Guds Ord vircfe nogen grundig Omvendelfe i deris Hierter, da 
maae de absolut faftts under Contribution og Disciplin, at deris wilde og 
uffichelige Væjen og ffadelige Superstitioner dem funde betagis, jom visfeligen 
hindrer Chriftendommens jande Forplantelfe iblant dem. 
Dend ueft forommelte Wild Mands Dreng Koseck, jom mod jin Faders 
Billie blefv her tilbage hos mig, har daglig jtor Anfechtning jaa vell af fine 
egne, ош &remmede, Hvilche, jaa ofte de fomme her, joger at ofvertale han- 
nem at folge dem Diem til deris, men hand har til deb været jaa beitandig, 
at Hand ide har vildet jamtyche der udj, men lader fig forlyde, hand heller 
Her vill forblifve og lade fig Ydermeere underviije udj Guds Beye, end igien 
