158 ПОВ HIG, Jam. 
dem igien. Denne jammis Alder fand være 12 War. Enhver var bange for 
Sine og bad, teg ide vilde tage dennem bort. Dend Angekoch og Hexen 
Mefter, fom forgangen fich Hug for fit Hexerie, var nu meget bange og 95: 
myg og lofvede aldrig meere at giere jaadant, disligijte alle de andre т Huu- 
jet vare jynderlige attent, der ieg denne Gang [ее for dem, figende, de fand 
mu foritaae, at Det er Sandhed, font teg har jagt dem om Gud, thi de hafve 
effter min Underviisning, fide teg var hos dem, bedet Gud om Yering, 
hvorfor de och i benne afvigte Uge шей alle der i Hijet har faaet Kobber. 
Seg jvarede dem, og jaa got jom teg Funde, forflarede for dem, at de vell Май 
bede till Gud om timelig Nering og Lifvs Ophold, men fornemmelig jfall de 
bede Gud om Simmerig og den ævige Salighed, tht derfom de hafver ftorre 
Attraae effter det timelige end det himmelffe, jaa tager oc) Gud det timelige 
fra Dem etc. 
D. 12. Jan. [oed ieg min eldjte Son Povel med 2 Wand gaae ben till 
Gronlenderne her paa Øen for at repetere med dem de jedvanlige chriftelige 
Sporsmaall og Bonner. De vare vell foruvyede med ham og [ved fig forlybe, 
at de bedre fand fatte og foritane det, hand forelefer dem, end teg, effterjom 
band bar en fuldfommeligere Begreeb ира! deris Sprog, og ochjaa temmelig 
vell fand beris Expressioner og Udfigende, hvorimod, enbifiont mand noch 
jaa vell veed og bar Ordene rigtig befattede т Bennen eller Hufommeljen, 
jaa Dog er det dennem ganbite uforftaaelig, derjom mand ide der Dos har 
deris egentlig Pronunciation, Hvortill mand ide fand fomme uden ved lang 
og daglig Dvelle. Og jom bemelte min Son her effter med Guds Bijtand 
fand være mig til ftor Hielp og Lettelle, ide allene udi Sprogets Fortolchelfe 
og Ofverjettelje, men endod till Grønlændernis Umderviisning, agter ieg od 
i Jesu Nafon, at bruge hannem der till og lade hannem for det forite un- 
dervitie Grønlænderne her 1 Mærværellen, paa det teg jelfv ved Leylighed 
fand reyje om iblant de andre, ош boe т Sraverreljen. Hand blefv der om 
Natten, og effter at hand bafde Беюдё dem i alle Huujene og læft for dem, 
fom Diem igien Фадей effter. 
D. 16. var her nogle af det joerjte Huus Бег paa Øen, hvorfra dend 
elite Dreng er, jom teg bafver taget till mig. De Ived fig foritaae, at derjom 
ieg vill lade de andre deris Born blifve, da maae band blifve her Vinteren 
ofver. Jeg tilfagde dem det, og haaber frembdelis at beholde begge disje jmaae 
Drenge, Dog er dend yugfte af en bedre Art од Naturel. Denne Gang blefv 
mig fortalt af en Gronlœnbers Rone her paa Øen, [om er fod langt Norden 
for, hvor Sfibene ош Sommeren henfomme paa Hval Fangiten, at foruden 
De gamle forfaldne Nordjte Huufe, jom findis udj en Fiord пие@ии Sydbaye 
og vor Norder Colonie Nepisene, findis ochjaa gamle forfaldne Hufe effter 
Kablunacherne, i.e. de бот, ihe langt fra Эа Blagene ind till Lands, 
hvildet 1ед ide tilforne bafver hørt, at jaa langt under Nord ffulle findis 
Huuje effter vore gamle Norffe, jom bar boet Her т Landet, iblant hvilde 
Huufe ochjaa ffall være en ftor Steen Bygning, og imellum Steenene mange- 
208 endnu være at jee Jern Stocher, jom uden Œvill maae vere Dorre, 
дети eller Dislige Ydermeere berettet bemelte Qvinde, at der Nord, hvor 
— 
0 
15 
8 
0 
Cw) 
5 
30 
© 
On 
Re 
(=) 
