160 1725, 5. Febr.—9. Marts. 
igte till Stedet, vi fom fra, og forblefv der endda en Dag, og imidlertid 
undervitite Dem т Saligheds Runbditab. 
D. 9. continuerit endda med ffarp Kuld og Уи Vind, og forbød 08 
Reyjen till Amaralich Fiorden, hvorfore №4 resolverte at fare hiem igien; 
under Veigs var teg och oppe ved et andet т Veyen værende Wild Mands Boe- 
lig og lejte for de til jtede værende, og der effter fom om Afftenen Diem igien. 
À. 15. afgich ved Døden dend gamle Zømmer Wand, {ош i denne пей 
afvigte Sommer fom her til Landet. Hand hafver paa nogentid været noget 
jvag vuuren, men dog iche Sengeliggendis, førend. 14 Dager her for. Schor- 
but var och vell hans mefte Svaghed, hvilchen gamle og incommode Folch 
т Dette Land ingenlunde fand undgaae. 
D. 20. foer ieg hen til Koech-Øerne, og for Afftenen læfte udj de пей 
ved hinanden værende Grønlænders Huufe, og om Natten logerede udj det 
По№е af bemelte. Cffter at ieg om Afftenen Dafde left for disje, droeg en 
ftor Deell af dem hen till et af de andre Huufe, buorbelft nogle Fremmede vare 
anfomne, at de om Natten der ffulle givre fig Iyitige med hinanden. Om 
Meorgenen tiilig foer 1ед och hen ofver til bemelte, hvor da ochjaa de andre 
omfring boende vare forjamlede од bafde dend heele Watt jfraalet og fiunget. 
seg gich ind i Leeg-Huuejet till dem, og der jagde, at ieg ville [ое jor dem, 
[ved de ftrax deris Lyftighed blifve og flitteligen hørte paa min Underviisning. 
= 
0 
— 
5 
© 
0 
Derfra беда ieg mig ben till et andet Huus, fom ftoed et got Stoche Vey 
fra de andre, og tligemaade underviijte dem. eg hafde gierne blefvet т 
jamme Huus om atten, effterfom der blefv et jlemt Veir med Vind од Фие: 
foch, og vi Hafde 1 god Mill Diem, dog formedelft at der Hos ре Folch 
var jaa meget |viinvuuren og en ilde liidende Stanch, noddis vi till at tage 
ud 1 Det onde Зет og ftrefvede 08 ochjaa Diem om Afftenen. 
D. 6. Martij (ved teg min Søn Povel atter gaae ben till Naboerne her 
paa Den at [ее for dem, hvor band da, jaa vell paa Henveyen jom paa 
Hiemveyen, 0. 7. dito bejøgte alle Huufene De vare nu alle tillftede, effter- 
jont Zijen hafde belagt dem, faa de т nogle Dage tche har fundet komme ud 
paa Søen. 
Bi hafver och i lang Tid [været], og endnu er, indelucht af famme inddrefvne 
Baye G18, jaa det er umueligt for 08 at fomme nogenfteds hen med vore 
Baader og Hartoÿer, i hvor gierne vi end vilde, och og Hoyligen hafde det Тот: 
nøden, baade at |fiære Tarre til Beefterne, jom über ftor Mød for Foer, 
jom ochjaa at føge effter Brende, hvor paa vi och begynder at ое Wrangell, 
ihvor vell det paa bise Tider iche Fall være meget at finde, formedelft at 
alting ligger ofvertecht med Bis og Sne. Der hafde vell пей afvigte Højt 
været jaa meget Brende at finde i Øerne, faa vi пи iche torde ved at {tide 
NØD Derfor, men formebelft at vi ere ichun faae Folch, og adjfillige andre 
Tochter og Udrenyter forefalt, fich vi iche bedre forfinnet 08 mod Vinteren. 
À. 9. blefv vi, Gud Ме Lofv, igien af med Sen og fich oben Vand, 
jaajom dend gode Gud, effter langvarende Frojt gafv 08 igien, bemelte og пей 
forrige Dato, Toe Veir med fydderlig Vind og jmaae hegn, [om brøed Filen 
оф og drefv Dend løje Baye Vis ud fra Landet. 
vo 
5 
= 
0 
oo 
5 
ves 
0 
45 
