= 
> 
15 
D 
> 
2 
Or 
3 
(=) 
1725, 28. September —9. Oktober. 173 
Genge-liggende udi trende Идет. Han blev dog tilforne giort deelagtig udi 
Det højværdige Sgtenfodelfes Sacramente, bvilfet Han med fømmelig Andagt 
annanımede, efterjom ban af den Underviisning, jeg har fundet meddeele Ham, 
havde jamled jig jaa megen Runbdifab om Gud og fin Salighed, at han vidite 
og troede, at hang evige Salighed der udi beftod. Saa jnart han var døbt, 
opgav han Aanden, og henjov. 
Hvad de øvrige 4 igien-værende Gronlender var angaaende, da arbeidede 
jeg ogjaa dagligen paa deres orbebdrelfe, jaavel т deres GUdS Kundjfab, jom 
Læjen og Sfriven, bejynderlig de to minbite, nemlig Friderich Christian (ош 
fom tilbage Norden fra med min Collega, Hr. Albert Top), og den lille 
Aminguak, jom var et Barn af en god Art, af hvilfe begge jeg vijt haabede 
at fane Glæde og Ytytte. 
Den 29de fif vi atter et Ninspyr bien fra de т Fiorden værende 
to Mand. | 
Den 2. October reijede jeg ben til Koek-Verne, 2 Mile fra Colonien, 
for at repetere med de nylig af Fiordene udfomne Gronlander, den jedvan- 
fige Unbervtisning. Der fammefteds var nu en temmelig Yorjamling af 
Golf. Baa Hiem-Reijen bejogte jeg vgjaa vore Naboer paa Wen, jom lige- 
ledes nyeligen vare flottede i Deres Vinter-Boeliger. Derefter fom jeg den 4. 
dito hiem igien. 
Den 6. October fom Ripbmanden Diem igien af Handelg-Neifen, Spnden 
fra, og havde iligemaade giort en god Handling. Bed Hiemkomften fortaldte 
han, hvorledes han nær havde fommet til Ulyffe, og bleven forraffed af en 
Gronlender, jom var en Angekok; thi jom den jamme havde fanfed en Hob 
af fine Landsmænd jammen, og ftode hen paa Marken, og bexede, af Forjæt 
og Indbildning, at ville forgiøre vore olf, bois Bejog de iffe meget jfiottede 
ош paa jamme Sted, thi de vare fremmede, og man havde tilforne Ше været 
jaa langt om Syd, for at handle. Kivbmanden, fom forjtod, hvorhen dette 
Adeipill figtede, overilede fig, gif ben, og flog Angekoken pan Munden; jom 
ei heller var feent, men jprang efter fin Bue од Pile, med Forjæt, at jfyde 
Kiobmanden ibiel. Men jom Kiobmanden jliqt formerfede, (ved Бам een af 
fine Wolf bringe fig en Flinte, for dermed at jfreffe Angekoken, dog font 
den ej var ladt, funde ban intet udrette med ben, uden pro forma at figte 
og holde an paa Gronlenderen, jom nærmede fig til Баш med fin Bue og 
иг. Der de andre Gronlender det jaae, og befrygtede, at Flinten var ladt, 
og Han dermed funde døde Den anden, førend Han finde fonunet Kiobmanden 
jaa ner, at ban funde udffyde Pilen til hannem, tilffyndede de ham, at han 
_ ffulde tage Flugten; Doilfet han og givrde: Saa Kiobmanden derover ogjaa 
45 
ved GUds Naade blev frelft fra den Friftelfe og Ulyffe han var udi. 
Den 8. October fif vi paa eengang trende Rinsdyr fra de ved Lar-Elven 
værende Folk, men Laren fornam de iffe endnu ville fomme med. 
Den Me reifede Bogholderen eller Kiobmanden atter hiemme fra med 
den ftore Baad, for at handle Norden fore. Samme Dag fom en ung Gron- 
lender til 08, og begiærede, at han maatte blive 008 08, til Sfibene fom, 
og gif igien fra Landet, da Han поЁ havde Lyit at folge med, og jee vores 
