1726, 15. Januar. 179 
gave de fig igien paa Hiem-Neifen, tagende med fig Vildmandens Kone og 
fille Daatter. Men ret jom de vare farne derfra, paafom dem et jtormende 
Bæjr af Spnden, med Sneefog, jaa de vare nødde til at lægge til Lands 
under en Øe, efterdi Væjret var faa haardt, at de torde iffe fejle tilbage til 
5 Gronlendernes Huus de fom fra. Og jom de fandt en Bugt eller Viig ved 
Den, hvor Chaloupen funde ligge т ЗН for Væjret, maatte de holde ud 
om Natten paa Øen, indtil om Morgenen, da Væjret begynte at ftilles af, 
jaa de igien vilde givet fig paa Reifen, og gif alle i Chaloupen, at fare af- 
fted; men Binden og Bølgerne, jom ftod lige paa Landet, drev dem tilbage, 
og fajtede Chaloupen mod Landet од Bierget, faa Het var dem ingenlunde 
mueligt, at bolde den derfra, eller at fomme tilbage т Sundet de [аае udi om 
Natten. Herover fom de alle т ftor Livs-Tare, dog alligevel fom nogle af 
bem, ved ben forjte Lorning og Stød Chaloupen giorde mod Bierget, vel 
paa Land, hvor iblant var Kiøbmandens Assistent, fon gtorde fin Flid, og- 
jaa at biærge de andre, tillige med Bræften og Poeks Rone, jom og fom vel 
paa Land, Dog var endnu een af Folfene, og Vilomandens Kone og Daatter, 
jom de tog med fig Jorden fra, т Chaloupen, hvilfe de oglaa gierne havde 
jeet biulpet; Wen jom det blev jo farligere og farligere, og fnart umuelig, 
at fomme paa Qi8-Ranten, formebelft at Søen faldt, og det var et flemt 
For-Land, og Bølgerne flog dem fra og til Landet. Jmidlertid holdt de fig 
dog fait ved Chaloupen, jom var næften jonder flagen; Ween 1 det Bølgerne 
jlog Chaloupen mod Landet, vilde Kiøbmanden$ Assistent redded Wild: 
mandens lille Daatter, og fif fat paa hendes Haand af StS-Stangen, men der- 
over faldt med hende udi Søen, од fom under Chaloupen. Den lille Bige 
Døde тах, da hun fom т Søen, og da Wioderen jaae dette, jfiottede hun ej 
heller om at blive biærged, men faldt i Søen, og døde. Sipbmandens Assi- 
stent, jom midlertid [ane 1 Søen, og var nogle gange under Chaloupen, naar 
Bølgerne drev den hen over ham, blev dog, GUd jfee Lov! bieerged, ved det 
at Breiten rafte ham Enden af Chaloups-Maiten, jom Iyffeligen var flagen 
paa Landet (thi de havde ellers intet at паае til dem med), Hvilfen han holdt 
fig ved, og jnart halv dod blev dragen paa Land. Den jidjte Mand, jom 
endnu jad 1 Chaloupen i Band indtil Haljen, blev ogjaa bierged ved ]апиие 
Middel. Men endffiont de alle (foruden Vildmandens Kone og Daatter), jaa- 
(edes ved GUd3 Naade vare biærgede, jaa maatte de dog iffe dismindre have 
crepered, jaavel af Hunger jom af то og Kulde, thi de vare ganbife vaade, 
men ben gode GUD beviifte dem ogjaa fin Barmhiertighed т dette Styffe; 
thi Bræltens lille Mtadjfriin blev af Bølgerne flaget paa Land, hvoraf de 
alle paa en Dags Tid funde have bleven vedergvægede; Saa var og Luften 
jamme Tid ИЕ heller meget folde, jfiont det var midt paa Vinteren, Dog var 
det flemt Væjr nof med Vind og Sneefog. Og jom iblant andet ogjaa et 
par Rinsdyr-Sfind, Gronlenderens Kone tilhørende, fom drivendes т Land, 
bleve de Stafle, jom af Søen vare optagne, dermed bedæffede, og jaaledes 
for SKulden conservered, de havde ellers umueligt finde beholde Livet. 
Manden, Hvis Kone og Daatter var bleven døde, {ош var tilbage hos 03 paa 
45 Colonien, og ventede paa deres Tilbagefomft, levede med 08 andre т jtor 
12* 
— 
> 
m 
Or 
cw) 
> 
© 
Or 
© 
> 
3 
Ou 
4 
> 
