182 1726, 18. Marts—4. April. 
jaajom der og allereede 1 Мое forbigangne Dage havde været et meget 
ont Bæjr. 
Den 19de gif min Collega hen til Nabverne paa Den, од forblev hos 
dem om Natten. 
Den 26de begav Kivbmanden fig med tvende Chalouper Word efter til 
Pisubigme, for at handle med Grønlænderne. 
Den 28de gif jeg tillige med min Collega atter ben til vore Nabver, og 
[ее for dem. Udi et af Hufene var i neft-afvigde Dage foroved et w-men- 
nejfeligt og u-ntffundeligt Styffe imod et jtaffels nyfødt Moder-løs Barn, 
nemlig: Cîter at Moberen var dødt fra det, jom jfeede trende Dage efter 
hendes Barjel-ferd, da var der ingen af alle Nabve-Dvinder, fom gave die, 
der vilde tage det arme Barn til fig at opfoftre, undify{bende fig dermed, at 
de havde da intet til deres egne Born, jom ligeledes alleene havde deres Op- 
hold endnu af Moders Bryjte, Hvorfore den ftaffels Wand, jom Fader til 
Barnet, Da han jaae, at ingen vilde forbarme fig over hans Mioder-fofe Barn, 
og ban iffe Heller havde nogen jaadan Spife, hvormed det Funde underholdes 
г jaa jpade en Alder, var foraarjaged, at bære det ud, од lægge det Hos fin 
Døde Weover i Graven, hvor det da jaaledes eloendeligen maatte сгереге. eq 
jftceldte paa dem for flig u-menneffelig Gierning, og jagde, Gud ville visfe- 
figen jtraffe Dem derfore. Og jom i [amme Dage vgjaa var døed et lidet 
Barn for een af de andre Qvinder, jom var anmoded om forommeldte Moder- 
(oje Barns Opfoftrelje, da Тото jeg dem til Gemytte, at de maatte optage 
fligt jom en retfærdig Straf af GUd, for deres Ubarmbiertighed. De од i 
alle Waader at undjfylde dereg Forfeelje, hvilfen de gierne havde feet maatte 
have bleven dølgt for 08, thi de i deres Samvittighed vare vverbevtifte, at 
bave giort ilde, og berfore frygtede fig, bedende, at vi iffe ville givre 
Dem ondt. | 
Den 4. April fom Kivbmanden tilbage, Norden fra, men havde iffe faaet 
meget 008 Grønlænderne. 
Da jeg fidfte gang var ben 008 Уабостие pan Den, blev næft forhen 
ommeldte Gronlender-Dreng, jom paa ny havde resolvered fig, 008 08 at 
forblive, og nu folgede med mig derhen, for at bejoge fine Camerader, til- 
bage efter mig udi et af Hujene. Og jom de havde overtaldt ham, at han 
iffe ffulbe blive Dos 08, fom han anden Dagen, og tog fit Toj, og Ätael fig 
hemmelig bort. Seq [ved hannem derfore ved de Wellemgaaende vide, at hvis 
ban iffe fom tilbage igien, da jfulde han Таае Hug; hvorfore han ogjaa ах 
indfandt fig, med den Unpjfyloning, at de andre håvde fommet ham dertil. 
Han fortaldte ogjaa, at de om Aftenen, efter at vi vare gaaen derfra, talede 
meget jpotteligen om vores Læjen og Underviisning, og gteffede hannem, der 
de ПЕ Mad, at han jfulde fomme, og [ее for dem; og efter at de havde ædt, 
Jagde Spotteviis: Ja, vi glemte at læje etc. Og iffe det alleenefte, men de 
ffulde ogjaa, efter Drengens Sigende, have havd en Discours imellem fig, 
angaaende et Spargement Sønden fra, at de der boende Gronlender ffulle 
have ladet fig forlybe, at jaajnart vore бо fom der at handle, vilde de jlaae 
Dem ihiel, troede derfore, at Assistenten og hans medhavende бой, efterjom 
m 
0 
m 
Qu 
D 
0 
Lo) 
Or 
oo 
> 
© 
nr 
> 
0 
= 
5 
