1726, 4. April. 183 
de bleve jaa længe ude, allereede vare ihiel flagne. De lagde iligemaade dette 
Dertil, at jom Siobmanben med tvende Chaloups olf oglaa var borte fra 
Colonien, da vare vi hiemmevcerende, fon vare iffuns faa, og de fleefte jyge, 
{eet at overrumple, og ihiel flaae, og de Fraværende funde ogjaa nof over- 
5 vindes. Denne Tale fordte en gammel Sfalf paa Banen, ош tilforne havde 
været en Angekok og Heren-Neefter, men fiden at han var bleven ftraffed for 
fin Løgn og Bedragerie, havde iffe turdet ove det mere. Til denne Snaf 
jfulde nogle have fvared: Det var tilpas; og jaa Finde de deele imellem fig, 
alt hvad der fandtes paa Colonien. Wien andre jagde, det var iffe godt, at 
de lagde fig ud med Kablunakkerne; thi der vilde følge andet paa; med 
videre jom de handlede imellem fig. Cfterjom nu var at befrygte, at denne 
Snaf funde drage noget |lemmere efter fig, befandt jeg, at det var raadeligt, 
at forefomme dem, og at jage Dem en Sfref ind, resolverede derfore den 5. 
April, efter at Kiøbmanden var fommen filbage Norden fra, at fare derhen 
15 til Dem, for at tage Hoved-Manden fangen, og føre ham til Colonien. Jeg 
foer da derhen med Та 8 Mand, og der jeg fom der, [oed jeg den før om- 
"meldte gamle Sfalf træffe i Baaden, efterladende de andre den Beffeed, hvor- 
fore Det jfeede. Der blev en Мот Forftyrrelje iblant dem, men ingen turde 
givre Modftand, uden allene hans Broder, jom tog en SælhundeLæntte i 
20 Haanden, og tænfte dermed at forjvare fin Broder. De øvrige undffyldte fig 
alle, hverfen at have taldt, ej heller hørdt jaadant tale af andre, men var 
dem løgnagtig paajagd; Men den gode Karl maatte iffe dismindre folge hiem 
med 08. Hans Qvinde og Born, jom jaae dette, fom grædende og bedende, 
at vi iffe vilde flaae ham ihiel; thi I have tilforn, Jagde de, været jaa meget 
fhitfelige, og havde derfor iffe formoded, at vi vilde givre {ligt imod dem. 
Jeg jvarede dem, at faa længe de havde holdt fig jfiffeligen, havde vi ej 
heller villet giordt dem ont, men fiben vi fornam flig Onbifab og Sfalt- 
agtighed hos dem, maatte de iffe andet vente, end derfor vedbørligen at blive 
ftraffed; Dog vilde jeg Ш lade ham ihtel flaae, men alleene holde ham fangen. 
Og altjaa forloed jeg Dem i benne Forjtyrrelje.  Saajnart vi vare fomne 
hiem НГ Colonien med fam, fif han Bolten om Benene, од nogle Hug der- 
til, hoilfet han tog til Taffe, og var glad, at han dog funde beholde Livet. 
Jeg jpurdte ham, hvorledes han turde unberitaae fig til at tænfe og tale fligt, 
ра ban dog vel vidfte, og havde hørdt, at udt vores Land vare mange Folf, 
jaa De maatte vente, om De giorde 03 noget ondt, de da ville fomme at hævne 
{ligt paa dem igien, og ødelægge dem allejammen. Han jvarede, og und- 
jfyldte fig, at han hverfen havde tænft eller jagd fligt; thi efterdi vi altid 
havde været jfiffelige imod dem, jaa havde de ingen Yarjag, at givre fligt 
imod 08. Og jom han bad, at hang Rone og Børn maatte flotte hen til os 
med vderes Telt, (ved jeg Баш blive udi fit eget Зе, Dog forvared i Jern, 
indtil ben tredie Dag, ра ban, efter idelig Von og Anmodning, blev ladet [08 
af fin Arrest, med ben Zrudjel од Paamindelje, at, Hvis man efterdags af 
hannem eller nogen anden fornam jlig Sfalfhed, da |fulle de uden al Mitfund- 
hed døe; men Hvis de holdte fig |fiffeligen, ра ffulbe dem jlet intet ondt 
45 beberfares, men maatte fifterligen бое Hos 08 tilftundende Vinter, Ligejont 
il 
© 
2 
Or 
3 
> 
3 
or 
À 
(=) 
