184 1726, 4.—95. April. 
tilforne. Dette [vovede han at holde, og drog meget glad bort til fine Naboer, 
jom alle da vare flotte ud i beres Telter, og vilde nu forføje fig til de 
jedvanlige Wladjer, hvor de jogte deres Næring. 
Den 7. April fom Rivbmandens Assistent bien igien fra Sonder-Reijen, 
og havde flet intet fornummet til nogen Fiendlighed af Grønlænderne der i 
Cgnen; hørdte dog af dem der nu vare Hos, at Grønlænderne, fom boede 
Sønden fore, havde trued at ville fomme at {lanes med 08; Hvilfet man dog 
holdt iffuns for deres egen Snaf og Opdigt. Men vore olf (ved dem dog 
vide, at Hvis de havde Lit dertil, ba ffulle de iffun fomme, vi ffulle nof 
jaaleves tage imod dem, at de |fulde fortryde det. 
Den 11. dito gif jeg tillige med min Collega atter ben til vore Nabver, 
efter at ben jidfte Attaqve var forbi. De vare пи meget ydmyge og bange, 
og erflerede jig, at de alle vare uffyldige 1 ben Snaf, jom den førnævnte 
Angekok havde fordt paa Banen om 08, men han alleene, jagde de, er en 
Storfieft, og taler jaa meget hen 1 Væjret. Vi troftede dem, og bad dem, 
iffe at være bange, eller flotte fra 08, jom de ellers af бота Нее havde 1 
Sinde, men jaa længe de holdt fig ftiffeligen, ffulle vi iffe bevije dem andet 
end ош godt var. 
Den 15de reijede Bogholderen eller Kiobmanden med den ftore Baad 
jaavel jom en Chaloupe, med 10 Wand fterf, Nord efter til den forladte 
Colonie Nepisene, for at fornemme Visheden om vores afbrændte Hus, 
efter Gronlendernes Beretning, jaavel fout од med det janine at Handle med 
Grønlænderne. 
Den 19de jaae vi to Sfibe passere forbi Nord efter. Der vare ellers i 
forige Uge, efter Gronleendernes Sigelje, mange flere farne forbi. 
Den 24de veijede Hr. Albert Top hen til de udi Nepiset-Sundet til 
hognfangiten nyelig anfomne Gronlender, at læje for dem. De udvtijte fig 
25 
alle jynderlig ffiffelige og ydmyge, jaavel Nabverne jom de Fremmede; Thi. 
Den Ave, fom man ис} forhen var foraarjaged at give de paa Øen Dos vs 
boende, var allevegne spargered, og havde indjaged dem en ftor Frygt, jaa de 
bade nu alle om Fred og Naabe. 
Den 25de anjtillede ovenmeldte Grønlænder en Leeg og Loitighed iblant 
Dem med Syngen og Dantien, hvor da min Collega med flere andre foer 
derhen, for at jee paa den. Saadan Leeg beftaaer der udi, at to ftaaer lige 
for hinanden med en liden Tromme udi Haanden, paa hvilfen de piller een 
om Den anden, од |ynger imod Hinanden, og hvad da den ene fand have at 
forefajte Den anden, Det fremfører han т jaadan en ile. Rand Contra- 
Warten iffe Jvare ham derpaa, eller igiendrive ham, Da maa han med Sfamme 
vige af, og bliver beleet af alle dem jom høre derpaa. Den. ene af dent {om 
her certerede med hinanden, var meget fiæftig, jaa hans Contra-Part maatte 
give tabt, hvorfore der opftod en anden, at forjoge fin Konft paa Dam, men 
han maatte ligeledes gaae bort med Sfamme. Derefter [oed vores Poek høre 
fine Biler, font han havde giort om fin Retje, og hvad jynderligt han havde 
jeet т vort Land; Hvilfet de allefammen admirerede og rojede. Cfterjom 
oo 
0 
(SS) 
5 
= 
0 
