1 
(=) 
ilk 
oO 
20 
25 
3 
(=) 
3 
Qt 
4 
> 
45 
1726, 13. Juni—12. Juli. 187 
var forventendes, resolverede jeg, at vende tilbage igien, од begav mig altjaa 
den 21de paa Hiem-Rerjew, fon med godt Bæjr og fojelig Bind blev jnart 
aflagd, og fom den 30de Iyffeligen til Colonien igien. 
Ved Hiemfomiten befandt jeg Colonien i famme flette Tilftand fom jeg 
forloed den udi, nemlig uden Sfib fra Fædernelandet, hvilfet fatte iffe alleene 
mig, jou anfom, men endog dem jeg forefandt, udi en ny Befymring, efterdi 
jeg jaa godt jom Hielpeløg var igien fommen tilbage. 
Den 1. Julii, efter at jeg var Diemfommen, overlagde vi med hinanden, 
hvad vi udi denne vor flette Tilftand ffulde anfange, og hvad Middel vi 
ffulde gribe til, om det ffulde behage OU, at ftraffe 08 med Feedernelands 
Sfibs Udeblivelje, og om de to Sollandife Sfibe, imod Tilfagn, iffe heller 
jfulde fomme til 08? Blev ааа funden for raadeligt, at man, пей den 
ringe Proviant vi havde (fom var tilfammen, med det vi fif af Hollænderne, 
iffun3 3 Tønder Wrter, 3 Tønder Gryn, 1700 Brød, 11 Tønder Walt, 
jom var gandife utilftræffelig til 21 Méenmifers Underholdning, font da var 
igien ved Colonien), ogjaa jelv maatte givre vor bæfte, iffe alleenefte med at 
file Lar (ved Sfytteriet var intet at vente, jaajom vort Krudt og Bly var 
fluppen op, og af Hollænderne finde jeg intet face); men endogjaa joge om hos 
Grønlænderne fiern og ner, for at faae fiøbt en Deel Gelhunde-Kivd til en 
Medhielp til Vinter-Provision. Hvor flet vore Bilfor ville blive, finde vi 
forud let foreftille 08; tht vi manglede alt det, Hvorved et Mennejfe udi paa- 
fommende Svaghed og Upasjelighed (jom ved flig ujedvanlig Koft vilde not 
indfundet fig), Funde ftyrfes og vederqueges. Min egen Mød havde jeg lettelig 
fundet forglemme, og med Taalmodighed vverbere; thi jeg havde, Gud være 
{oved! med Apoftelen lært at lade mig nøje, baade at være mæt, og at 
hungre, baade at have Dverflodighed, og at lide Mangel; men den Clændighed 
jeg maatte have feet paa min ftaffels Hujtru og Børn, ffulle have gaaet mig 
шей til Hierte; desligeite Den Kmurren og jtore Utaalmodighed jeg dagligen 
maatte høre af Folfene, hilfe ved gode Ord og Formaninger neppe var at 
ftille tilfreds; thi deres hungrige Maver var dem en ftedje Erinderer. 
Den 4. Julii vetjede jeg tillige med min Collega hen til de udi Nepiset- 
Sundet tilholdende Grønlænder, for at [ее for dem, og jaa med det fanune 
at Нобе 08 noget Selhunde-Miod, hvoraf vi fif lidt for denne gang. 
Den 11. dito jaae man en ftor og jfreffelig Hob Vis uden for Vallen, 
jom ved nogle Dagers jyderlig Зе var indoreven. Grønlænderne, jom 
vare fomne lengjt Sønden fra, bedrøvede 08 tligemaade med flette Tidender; 
thi de berettede, at den hele Søe, lige fra Huffer, (аае fuld af Dis, og at et 
Sfib iblant Sijen fom drivendes under Landet, og var færdig at jynfe, jaa 
at Grønlænderne i Deres jmaa Baade Funde jee lige ind раа Deffet til dem, 
hvorledes Folfene pan Sfibet gif 1 Vandet indtil Knæerne, raabte og jfreeg, 
og, jom Grønlænderne jagde, jpurde efter Breiten. Derefter tog Jijen dem 
med fig igien, og Drev fra Landet, jaa de jaae dem iffe mere. Slig Beret- 
ning givre 03 gandife frygtagtige од bedrøvede, at vi [ved alt Saab fare, 
at vi derefter №ие Jeet Sfib fra Jædernelandet. 
Den 12. hujus jendte vi endeel af vore Folk ind til Bræfte-Fiorden paa 
