2 
> 
u 
> 
3 
> 
3 
Or 
4 
(=) 
45 
1726, 25. November—1727, 4. Februar. 191 
Den 25. og 26de var jeg atter Hen hos de Øften for 08 boende Gron- 
fender, hvilfe min Unbderviisning, fom de jagde, vel behagede, од vilde beflitte 
jig paa, famme at efterleve; thi de troede hvad jeg agde. 
— Den 10. og 11. December var Hr. Albert Top atter hos Grønlænderne, 
04 catechiserede dem. 
Den 17de gif jeg tillige med min Collega hen til vore Nabver, og re- 
peterede med dem den jedvanlige Underviisning, hvormed vores Visiter til 
Grønlænderne blev |lutted т dette Jar. 
Anno 1727. 
Dette Nye Mar begyndte med temmelig ffarp Kulde, og fterf Blæjt af 
Kord-Beit og Norden, med Snee-Driv. 
Den 13. Januarii aflagde jeg den forjte Visite т dette Aar til Gron- 
fænderne, og foer hen over til Koek-Derne og forblev der udi tvende Dage. 
Og jour Væjrliget imidlertid var flemt med Storm og Sneefog, da beholdte 
jeg dem alle paa Land, og ПЕ Tid til at examinere enhver 1 Seerdeleshen, 
hvor da en Deel finde jmuft jvare, од giøre rede for hvad de havde hørdt, 
men mange af Dem derimod vidjte lidt eller intet at jvare til Det jeg jpurdte 
Dem om. Der jeg пи jpurdte dem, hvoraf det fom, at de уфе intet af hvad 
jeg havde unberviift Dem om? jvarede de, at de havde forglemt det. For nu 
at afifreffe bent fra jaadan Sfivdesloshen, (ved jeg dem forftaae, at den jtore 
Herre i vores Land, ош hvilfen be havde hørdt Poek fortælle, ban havde 
5 ladet mig vide, at hvilfe iblant dem, jou tffe vilde give Agt paa min Under- 
biisning, og forholde fig derefter, dem vilde Han lade hente med Sfibene hen 
til vores Land, og der lade lære од undervije. Men jom de til jligt ef havde 
jynderlig ЗУ, lovede de, herefter at ville give flittigere Agt paa. Hog de 
Unge havde vi bedre Indgang, og jane mere Frugt af vores Arbeide end Dos 
de Gamle, hilfe, ihvorvel ingen af dent fides, jom jo nof giver vores Lær- 
Dom Bifald, ere dog af jaa Мот Lunfenhed og Koldfindighed, jaa de jynes 
iffun lidt at røreg og beveges af den guddommelige Sandhed. 
Den 22de [ved jeg min Søn gaae hen til Mabverne, at læje for dem. 
Udi disje Dage var jaa |farp Frojt, at Jijen lagde fig langt ud paa Søen, 
jaa man iffe nogenftæbs med vores Fartøje Funde fomme ud. 
Den 29de, efter at Jijen igien af ftormende Vind var opbrudt, тейе 
Hr. Albert Top hen til Grønlænderne Øften fore, og catechiserede med Dent, 
fon jaa hiem igien den 30De. 
Den 4. Februarii veifede jeg hen over til Grønlænderne udi Koek-Werne, 
pan Embedes vegne. Om Aftenen fom Grønlænderne hiem ud af Søen, og 
havde faaet en ftor Hob Alfer (fon er et |lagg Spe-Fugle), af Hvilfe de og- 
faa т denne Vinter tilforne havde faaet Mængde af. Jeg foreftillede dem, 
om De bel vidjte at erindre fig deres Bligt og Sfyldighed imod Gud, for 
hans Gaver og Velfignelje? Hvortil de jvarede, jo, de taffede Gud derfore, 
og jo mere de taffede Gud, jo mere fif de. Jeg foreholdte dem, at de iffe 
