25 
30 
35 
40 
45 
1727, 27. Februar—6. Marts. 195 
Den 27de reijede Assistenten atter Nord efter med Fartøjerne, at afhente 
mere Spef. 
Den 6. Маг gif jeg tillige med min Collega ben til Nabverne, dem 
jaavel font de anfomne Fremmede at undervije, Hvilfe alle vare jfiffelige og 
lærvillige nof. 
Den 7. dito fom Assistenten hiem igien, Norden fra. 
Den 10de givrde Poeks Kone Зале, og fif en Son, jom blev døbt den 
11. hujus, og falded Christian. Hendes Haardforhed vg jterfe Natur var at 
forundre fig over, tht hun baade for og efter Fødjelen vidite af ingen Smerte 
og Pine at jige. 
Den 12te tildrog fig noget раа Colonien, jom nær havde bragt baade 
mig jelv og flere om Livet, hvilfet jeg tffe fand forbigaae at anføre, efterfom 
Gud Derved (ved jee fin ftore Godhed од naadige Omforg for mig og mine, 
i Det han een jaa jtor Ulyffe fra 08 vendede, jom min Uforfigtighed nær 
havde jtyrted mig udi; nemlig, jeg havde си Заид havd nogle Chymiffe 
Species |taaende i Digestion, hvilfe ved en Forjeelfe af alt for fterf Varme, 
jeg agtede at være fommen af fin rette Orden, og til det destinerede Brug 
utienlig, Hvorfore jeg aabnede Glasiet Hvorudi det var, ej tænfende, at deraf 
ffulle noget ondt foraarjages, font jeg og iffe heller funde mærfe, at derudaf 
gif nogen Stanf eller giftig Damp; Wen jeg maatte med Forundring for- 
nemme, hvorledes tvende Hunde-Hvalpe, Jom mine Børn havde taget ind i 
Stuen, at lege med, bleve, i det de jprang af og til paa Gulved, og leegde 
med hinanden, ligejom af Gift opblælte, tumlede omfring paa Gulved, og 
priede fig jom Orne af ftor Vine, jaa de efter en halvfterdings Time vare 
ganbdjfe Døde. Og jom jeg endda iffe funde tænfe, at det foraarjagedes af de 
giftige од jer penetrante Dunjter af det jom var т Glasjet, [ved jeg begge 
Hvalpene, af en Bildmands-Bige, jo var 008 08, aabne, for at efterjee, om 
de havde ædt eller faaet noget i fig, jom funde giøre dem Sfade, men man 
finde iffe jee det allerringejte. Omfider begyndte jeg felv med min Huftru 
og Born, og jaa mange jom paa den Tid var т Stuen Hos mig, hvor iblant 
vare tvende Grønlænder-Piger, at blive meget ilde tilpas af Hoved-Bine og 
Wiagtesioshed, vg jaa trangbryftige, at vi neppe finde tale, hvorover vi alle 
med hinanden bleve дано beftyrdlede, од vidite iffe, hvad 08 var vederfared. 
deg formeerfte da Мах, hvoraf det monne fomme, tog ind lidt Theriac, at 
fordrive Giften med, og gav ogjaa de andre deraf, hvormed vi continuerede, 
indtil den gode Gud, efter faa Dage, hialp 08 alle til vor forige Helbrede 
igien, undtagen Den ene Bildmands-Bige, Jom fra den Dag fiden var iffe vel, 
og nogen Lid Derefter ogjaa døde. Jeg taffede Gud hierteligen, lon opholdte 
og |tyrfede 08, at vi iffe ogjaa af Disje giftige og Dog wempfindlige Dunfter 
creperede. 
Og jon jeg har fat mig fore, oprigtig og omftændelig at fortælle, alt 
hvad jeg, for det Grønlandife Dessein at jee befordred, mig havde foretaget, 
jaa vil jeg og her melde Xarfagen, og hvad Øjemærfet var med dette Chy- 
mijfe Arbeide, dog forit udbede mig den Chriftelige og vel-donmende 
Leejeres Chrijtelige og vetjindige Raisonnement, efterjom jeg bel veed, 
LIV. 13 
