194 1727, 6. Marts. 
at den Materie, hvorom № formeldes, ftaaer iffe hos alle т Иде god 
Credit. 
Der jeg Anno 1718, jom for er meldt, var fommen til Bergen, og 100 
der Patroner til det Gronlaubife Desseins Woretagelle, men fandt jaa ganpife 
faa, jom til jligt vare villige, blev jeg derover ganbdite befymred 1 mit Sind, 
ej feende, ven hvad Ber og Mippel jeg til mit Torjets Fuldbyrdelfe ftulle 
fomme. Wiig faldt derfore ind, hvad der tales og jfrives om den jaa faldede 
Philosophijfe Steen, og tænfte, hvo der var jaa lyffelig, at han jaadan Bi- 
denjfab bejad, han Funde nof udføre fligt et Verk. Og endffiont jeg til den 
Tid endda tffe havde lælt be Authores, jom tracterer |lig Materie, jaa var 
jeg Dog curieuse for at maatte jee nogen jom der om handled; og fom mig 
ba forit til Haande de jaa faldede Sarijfe Manuscripta, desligefte Becheri 
Chymijcher Rojen-Garten, Hvilfe, der jeg igtennem leefte, fyntes mig, at man 
efter de Processer, tom Der udi fandtes bejfrevne, lettelig Funde komme til den 
VWidenjfab, at blive en Adeptus; alleene det fom mig mistenfelig for, at font 
den Oulomager-Sonft jaa tydelig т flige Sfrifter læres, jaa vidjte man dog 
iffuns jaa faa, ja jnuart ingen, jom 119 Ronit bejad. Зе dismindre, jaa fit 
jeg Dog Lyft at forjoge endeel af de lettejte og minbit befoitelige Processer, 
efterdi jeg havde ellers intet Embede at tage vare, {ош derover funde blive 
forjommed. Men fon jeg var ganbdite uforfaren i Chymien, jaavel jom 
Smelte-stonften, gif mange Glas af Uforfigtighed for mig i Løbet; hvorfore 
jeg giorde mig befiendt med en vis Apotheker, for af ham at lære nogle 
Chymijfe Haandgreb, menende, naar jeg funde det, da ffulle det øvrige lettelig 
fade fig givre. Men min Forhaabning flog mig ganbdite feil, thi med alt det 
Subdferte, jom jeg паи udi tvende War plagede mig med, profiterede jeg 
intet uden Moje og ffidne Fingre, og dertil nogle PBengers Forlits, jaa jeg 
omfider blev gandjfe fied deraf. Imidlertid var mig endeel andre Chymilfe 
Authores fonme til Hænde, jaajom Sendivogii og Com. Bernhardi og fleres 
Sfrifter, af Hvilfe jeg vel lærdte, jom jeg oglaa i Sandhed havde befundet, 
at all Process-Stranmmmerie var lutter Bedragerie, men т det øvrige foriton iffe 
mere af dereS Hieroglyphiffe og forblummede Talemaader, end font jeg havde 
lætt et ubefiendt Sprog; jaae dog, at de Raisons fon de forebragte, at be- 
{tyrfe og tydelig givre deres Philosophijfe Konit med, vare meget rimelige, 
endjfiont jeg ingen Concordantz og Dvereensftennmelfe imellem dem jelv ind- 
byrdes finde finde. Dette betog mig alt Saab, nogenfinde at fomme jaa vidt, : 
at jeg engang funde foritaae deres Œalemaader, end fige deres Mening og 
Henfigt, lagde dem derfore borte, og teenfte aldrig mere at bryde min Hierne 
med jaa unyttig Studering, allerhelit, fiven jeg Hverfen vidfte nogen, der mig 
med fin Manuduction af digte Philosophijfe Laborinther од Jrrgange Funde 
og vilde udføre, ej Heller vilde lade mig mærfe, at jeg var begierlig efter at 
vide |ligt. 
Efter at jeg var fommen til Grønland, Stat mig atter Lyften at ville 
læje noget i forbemeldte Philosophijfe Sfritter, og enbifiont jeg Deraf iffe for- 
1600 mere end jom tilforn, jaa blev dog altid en Lyft tilovers, og en Begiær- 
lighed, ofte at repetere, hvad jom left var, og befandt at være fandt, at 
20 
