198 1727, 28. Marts—28. April. 
Den 28de reijede Rivbmandens Assistent med den ftore Baad og een 
Chaloupe Sønder efter, for at handle. 
Den 2. April gif Sfibet, jom til dets havde ligget Vinter-Leje, igien fra 
Landet, for at fortjette Hiem-Reijen. Med min Collega afgif ogjaa een af 
de Gronlender, jom jeg havde i Hujet Hos mig, efterjom ban jelv forlangede 
at folge med, for at jee vort Land, og fornemme, om det forholdt fig jaa- 
[ebes, font Poek havde beretted. Ween fom de uformodentlig i Sven treeffede 
en Нот Hob 318, hvor be Ш funde fomme igiennem, var Sfipperen foraar- 
faged, at vende om igten, og fom den 6 dito igien tilbage til Colonien, og 
havde imidlertid ubitaaet et ftormende QVæjr, og havde været i ftor Fare 
for Guen. 
Den TDe nærmede fig vgjaa Qtjen under Landet, jaa man af Colonien 
finde jee Den, од blev af fyverlig Vind jo mere од mere jadt ind paa Landet. 
Samme Dag gif jeg ben til Nabverne paa Den, og læfte for dem. Shlant 
andet jeg taldte med dem til deres Oplysning, var ogjaa om Daaben, Hvis 
Nødvendighed til Salighed, jeg efter Merelighed betydede dem. Derpaa jvarede 
De, og jagde, at de gierne ville lade fig Dobe. Men jeg (ved dem forjtaae, 
at efterjom jeg endnu iffe var forfifred paa, om de af Hiertet troede, frygtede 
og elifede Glld, da turde jeg endda iffe forprifte mig til at døbe; thr GUd 
vilde iffe, at nogen jfal bobes, uden de jom fiender Deres Synder, og dem 
fortryde, beder GUD ош Naade, og bierteligen troer og forlader jig paa SElum 
Chriftum etc. De paaftod alle, at de giorde det, og vilde iffe, at jeg 1 nogen 
Maade jfulle tvivle paa deres Oprigtighed. 
Den 8de fom Assistenten hiem igten af Sandels-Tougten, Spnden fra, 
med Chaloupen, men den |tore Baad havde han maatt ladet efter fig 1 Koek- 
Verne, jaajom de funde iffe fommen igiennem Jijen med den, jom neeften 
havde tilftopped alle Løb og Sunde. 
Nu flotteoe Grønlænderne igien udaf dereg Hufe, og med deres Telter 
begave fig enhver til deres Jædvanlige Blapdfer, for at joge deres Yering. 
Den 2Ode ош Morgenen tilig fif vi jee et Sfib uden for Landet, iblant 
Jijen, bviltet, jon vi Funde fornemme, gierne vilde fomme til Landet, hvor- 
fore man udjendte en Chaloupe til det. De bleve meget glade, at бой fom 
ud til Dem, jom var befiendt, og funde [оойе dem ind udi en god Havn, hvor 
de med Sfib og Gods Шире blive salverede; thi de havde tvende Dage til 
forn været af Jijen farlig bejfadiged, jaa at, Hvis de Ш havde fundet fommet 
udi en god Havn, de dog havde maatt forladt Sfibet, og biærged fig med 
Chalouperne, for at fomme til Land, og opjøge Colonien, eller hvor de funde 
træfted Sfibe. Sfibet var fra Amsterdam, en Мот ny Fløjte, og |fulle даае 
paa Soalfangiten. De funde iffe noffom fortælle, hvor |freffelig en Hob Fis 
der allevegne drev udi Søen, og giorde zyar-Bandet meget farlig for Sfibene. 
Efter at de vare fomne vel т Havn, og havde reparered deres Sfib, gif de 
igien til Gels den 23de, for at fortjætte deres Neife Nord efter til 
Hvalfangtten. 
Den 28de reijede Kiobmandens Assistent atter Sønder efter, med tvende 
Chalouper, for at handle. 
m 
0 
ni 
< 
© 
Qt 
© 
0 
= 
5 
De 
0 
45 
