> 
on 
© 
Or 
ot 
© 
or 
1727, 21. Oktober—3. December. 203 
fra, med Handels-Fartojerne fulde af Spef од Rinspyr-Sfind; havde og været 
mere at befomme, hvis Fartøjerne havde fundet biærged det. 
Den 27de reijede han atter ud med Handels-Fartøjerne Sønder efter. 
Den 13. November [ved jeg min Gon reife hen til Grønlænderne, jom 
bvende een Weil Øften for 08, for at [ее for dem. 
Den 14de fom vore Folk hiem igien Gonden fra, men havde været т ftor 
Sarligbed, formedelit det ftormende Væjrlig jom idelig blefte. Det ene Fartøj, 
fuld af Spef, blev forliift, dog Folfene, Gud |fee Lov! bierged. | 
Den 2Ode blev atter een Chaloupe udjendt Nord efter til Pisubigme, 
for at fornemme, om der endda var noget Spef hos de der boende Groulender 
at befomme. 
Den 21de reijede jeg hen over til Koek-Verne, pan Cimbedet3 vegne. 
Der jeg Dagen derefter foer fra et Huus til det andet, for at [ее for dem, 
og det var ftille, og Snee-tyf Luft, opretite jig et forfærdelig ftormende Var 
af Sonden, med Slud og Snee-Drev, jaa vi funde iffe jee hinanden i Cha- 
loupen. Bi havde nær maatt jat til imellem Sfiær og Klipper, eller dreven 
til Spes, Hvis iffe GUdS gode Forjyn havde hiulpet 08 under en liden De, 
hvor vi vel fom paa Land, men at biærge Fartøjet, var for 08 umuelig, thi 
jom Væjret tog til, blev Spe-Diningen og Bølgerue alt ftørre og ftorre, og 
havde nær flaget Chaloupen т ftyffer for 08 mod Landet, vare derfore for- 
aarjaged, at Иде i Fartøjet igien, og holde 08 nær ved Landet, det mefte 
mueligt var. Og jom ben gode Old giorde det jaa, at Vinden juft 1 det 
Jamme gav lidet efter, fom vi lyffelig over til den anden Øe, hvor Grøn- 
lændernes Hufe |tode, og, lovet være GUd! bleve der biærgede. Bi vare iffe 
jaa jnart forme i Behold hos Grønlænderne, førend Bæjret begyndte atter 
igten haardt at Бе, jaa at, om det havde fommet paa 08, mens vi vare 
ude, vi visjeligen havde maatt unbergaae. Om Watten fprang Vinden om til 
Norden, og ftilledes af, Hvorfore vi om Morgenen derefter begav 08 paa 
hetjen Derfra Diem igien. 
Den 29de fom den til Pisubigme udjendte Chaloupe hiem igien. Der 
var endda Spef nof at befomme, men finde iffe mere blive afhented paa denne 
jfarpe Yarjens Tid. 
Den 3. December foer jeg Hen til Grønlænderne, jon boede 2 Mile 
omtrent Dften for 08, hvilfe jeg, fiden de fomme udaf Fiordene, til denne Tid 
endda Ш havde bejpgt. Der pan Stedet vare tvende Hufe, Hvorudi logerede 
12 Familier tilfammen. Der jeg talede til dent om Bønnen, од jagde, hvor 
tor en Kraft een troende Bon havde, fom to af dem frem, од ftadfæitede hvad 
jeg jagde, figende: At de havde fornummet, at Det var janden; hvor da enhver 
berettede, hvad ham var vederfared. Den ene jagde: At der han engang i 
nejt-afvigte Sommer roede for fig jelv i fin lille Baad, ved en Ve, gif han 
paa Land, og [ved Baaden efter fig т Steven. Men jom ban var gangen et 
Styffe op paa Den, og Bandet imidlertid vogte, drev hans Baad fra Landet 
hvorover han, der han fom ned til Stranden, og jaa det, blev meget bange; 
thi der var ingen Folf i Nærværelfen, jom ban Funde vente ville fomme der. 
Da tænfte han paa min Unberviisning, at jeg havde fagd, at naar man troer, 
