206 1728, 27. Januar—11. Februar. 
jaa faldede Angekuter allene ere Западе; thi de indbilde de andre megen 
Løgn, og drive adjfillige Abejpill for dem, hvorunder alt de Dave deres egen 
Interesse, jaajom de alleene givre jligt for at faae af de andre Betalning 
Derfore. Siden jeg havde aabenbared deres Løgn og Bedragerie, og ftrengelig 
trued dem, Da har de Ш jaa aabenbarligen tord øved dereS Narrerie om 
tilforne. Dertilmed jaa fommer deres Konft jo meer og meer af Brug, efterdi 
de flefte nof forjtaaer, at det er Løgn de farer med. 
Den 3. Februarii reifede Kigbmanden ind til Grønlænderne udi Baals- 
Revier, for at handle med dem. Jeg [ved og min Søn тейе med ham, for 
at læje lidt for De der Jammeftæds værende Folf. 
Slutningen af Januarii Maaned, og Begyndeljen af Februario, var meget 
ion, med mild og Нат Luft, jaa der funde iffe være mildere Luft om For: 
aatets Tider. 
Den 11 vilde jeg have veift hen over til Grønlænderne udt Koek-Derne, 
men maatte vende om tgten, for paafommende Îtœrf Bleft af Sonden. Leejede 
Dog for Nabverne paa vor De. Cfterjom den Here-Qvinde, fom ffulle have 
forretted Den neejtforommeldte underlige Cuur paa den Gronlender udi Koek- 
Verne, var udi et af Disje Hule, Jøgte jeg, at persvadere hende, at hun og 
vilde fomme til 08, og curere een af vore Folf, jom og havde ondt i fit 
Been, paa det jeg funde forioge hendes Konfte og Таае at vide, hvorledes hun 
bar fig ad, og hvad Abejpill Hun brugte, hvormed Hun jaa melterlig finde 
bedrage og firere de andre. Hun vegrede jig т Koritningen ved at fomme, thi 
hun frygtede, at det vilde vel iffe gaae Iyffelig af for hende, men at hun ffulle 
vederfares noget ondt af mig derfor, jaajom jeg tilforne havde trued haardeligen 
at ftraffe dem fom brugte jaadanne Konfter; Men der jeg tilfagde hende god 
Betalning for fin Umage, {ved Hun fig omfiver overtale, og lovede at fomme. 
Som Hun og den 17de, t Følge af hendes Mand, og flere af Nabverne, fom 
til 08. Jeg [ved berfore Patienten fomme frem, Hvilfen hun befalede at jeette 
fig ned paa Gulved; toeg derpaa fat paa hans Been, bleejte paa det, mumlede 
og bexede bderover, og brugte pusjeerlige Gebærder, lagde fig Ytees-qrus over 
Soden, og juede paa den. Men fom Hun tilforne, det jeg nof mærfede, havde 
ftopped nogle Styffer Seener udi fin Mund, hvilfe hun vilde indbilde 03 
(om Hun tilforne havde gtort ved De andre), at hun drog og jutede Det udaf 
Beenet, da holdt Hun begge fine Hænder tilfammen over Beenet, hvor hun 
med fin Mund мере derpaa, paa det Hun Funde jfile Seenerne, jom hun 
havde i Wunden, og vilde indbildt os, at hun træffede og juede udaf Beenet; 
Men førend Hun fom til Ende dermed, rev jeg bendes Hænder bort fra Beenet, 
hvorunder hun havde Seenerne |fiult, og jaaledes aabenbarede og overbevtiite 
hende hendes Løgn og Bedragerie, hvormed hun og hendes Lige i lang Tid 
havde fixered andre. Jeg truede hende, at hun maatte fige Sandhed, og for 
alle tilftaae, at hun lige jaa havde baaret fig ad med den hun curerede udi 
Koek-Øerne. Den lovede Betalning fif hun paa fin Ryg, med husføjede 
Trudfel og Advarjel, at Hvis hun oftere øvede fligt Виз, jfulde hun endda 
haardere blive ftraffeo. De jfantmede jig alle over det, at hun blev jaa aaben- 
bared og bejfiemmed i fin Ronit, og med Hinanden gif hiem til deres eget 
= 
5 
© 
0 
© 
5 
© 
(<=>) 
co 
5 
=> 
0 
45 
